Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

11.06.2024 заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Подокалинівка Олешківського району Херсонської області. В обґрунтування поданої заяви заявниця вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті проживав у с. Подокалинівка Олешківського району Херсонської області. Дана територія знаходиться на непідконтрольній території України, а відтак, будь які документи, які видаються органами влади є нелегітимними. 18.05.2024 місцевою російською владою видано медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , яке не вважається документом, виданим державним органом України. Тому відомості про його смерть не внесені до єдиної бази в Україні. Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення потрібне заявниці для реєстрації смерті її батька органами державної влади України. Також заявниця повідомила, що її батько ще до повномасштабного вторгнення написав заповіт на її ім`я. У зв`язку з цим, посилаючи на норми 317 ЦПК України, заявниця просить у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, оскільки такий факт впливає на реалізацію її спадкових прав. Ухвалою від 11.06.2024 у даній справі відкрито окреме провадження та призначено справу до судового розгляду. 13.06.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявниця подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, де вказано, що при розгляді даної справи покладаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії паспорта громадянина України (ID картки) [PERSON] (заявниця) установлено, що остання народилась [INFO] у с. Подокалинівка Цюрупинського району Херсонської області, а її РНОКПП [NUMBER] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.05.1995 [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №35 (а. с. 9). Відповідно до довідки №1305-5001827643 від 04.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Із медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2024, виданого державною бюджетною установою охорони здоров`я Херсонської області «Олешківська районна лікарня» вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у [ADDRESS] , причиною смерті зазначено серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця (а. с. 10-11). Заявниця просить у судовому порядку встановити факт смерті її батька на тимчасово окупованій території, оскільки такий факт впливає на реалізацію її спадкових прав. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного вище Закону України). З матеріалів заяви встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Подокалинівка Олешківського району Херсонської області, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2024, виданим державною бюджетною установою охорони здоров`я Херсонської області «Олешківська районна лікарня». Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року N 309 Ювілейна сільська громада Олешківського району, до якої входить і село Подокалимнівка, включена до вказаного переліку. Відтак, с. Подокалинівка Олешківського району Херсонської області, де помер [PERSON] , на даний час являється тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Частинами 3-4 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина України в певний час і за певних обставин. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України №545 від 08 серпня 2006 року(далі - Інструкція). Відповідно до положень вказаної Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Отже, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Проте, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» зазначив, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v.Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Судом встановлено, що заявниця не має змоги зареєструвати факт смерті [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку із цим, суд вирішив взяти до уваги медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] на підтвердження факту смерті останнього. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України є доведеним, а тому заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved