Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №470882-КС-001 про надання кредиту від 23.07.2023, що становить 108581,82 грн. та сплачений судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.07.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізпозика») та [PERSON] укладено Договір №470882-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 23.07.2023 направило [PERSON] пропозицію (оферту) на укладення Договору №470882-КС-001 про надання кредиту. 23.07.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №470882-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2417, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 23 липня 2023 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Договір №470882-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1512369 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Сторонами в п.3 Кредитного договору встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість за договором №470882-КС-001 про надання кредиту в розмірі 108581,82 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах -79831,82 грн., суми прострочених платежів за комісією - 3750,00 грн. Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 21 березня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 17 квітня 2024 року ухвалою судді Любарського районного суду здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка повністю заперечує проти заявлених позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначає, що до позовної заяви не додано жодного документа, котрий підтверджував той факт, що саме ці правила діяли на момент укладення кредитного договору. Не надано доказів ознайомлення з даними правилами, що вказує на неможливість застосування до правовідносин, що виникли між відповідачкою та позивачем, положень даних правил. Відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладення договору. Долучений до матеріалів справи кредитний договір не містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором, котрий розміщується в правому нижньому куті кожної сторінки договору. В матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, котрі підтверджують факт укладення договору. Вважає, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору та факт його підписання, що вказує на необґрунтованість заявлених позовних вимог. Зазначає, що на необґрунтованість позовних вимог вказує і відсутність документів, котрі підтверджують розмір заборгованості. А наданий позивачем розрахунок не може бути прийнятий судом в якості доказу по справі, оскільки не підтверджується первинними документами, котрі підтверджують наявність заборгованості, її розмір та правильність проведених розрахунків. Вважає, що розрахунок наданий позивачем, є неправильним, оскільки в розрахунку заборгованості за кредитом від 14 лютого 2024 року зазначається, що відсоткова ставка, за якою здійснено даний розрахунок - 1,1512369. Крім того, з розрахунку вбачається, що заборгованість складається з тіла кредиту та відсотків і становить, в загальному 108581,82 грн. В той же час, згідно паспорта споживчого кредиту, загальні витрати за кредитом становитимуть 40040,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 65040,00 грн. Проте, розрахунок заборгованості, котрий доданий до справи - прямо суперечить умовам кредиту та паспорту споживчого кредиту. Загальний розмір кредиту становить 108581,82 грн. майже в 2 рази перевищує розмір кредиту, визначений графіком (п.3.2.3 договору) та паспортом кредиту. Відповідачка зазначає, що в зв`язку з тим, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору, факт видачі та отримання кредиту, розмір заборгованості, яку позивач намагається стягнути вважає вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними, такими, що не відповідають положенням чинного цивільного законодавства та не підлягають задоволенню. У відповіді на відзив представник позивача посилався на доводи зазначені в позовній заяві, крім того звернув увагу, що 23.07.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №470882-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-2417 (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] , вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Позичальник підтвердив, що вказаний ним поточний (картковий рахунок) [NUMBER] належить саме йому, і треті особи не мають до нього доступу. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Таким чином, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . На підтвердження успішності проведених операції надано довідку ТОВ «ФК «Елаєнс». Кредитним договором встановлюється орієнтовний графік платежів за кредитним договором. Якщо позичальник сплачує заборгованість за кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у кредитному договорі. При цьому, порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту тому, що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. А відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Крім того, зазначив, що відсоткова ставка, яка використана під час складання розрахунку заборгованості становить 2,00000000 % (у зв`язку з несплатою відповідачем платежів відповідно до графіку платежів за кредитним договором). Представник позивача долучив до відповіді на відзив докази направлення на електронну адресу відповідача кредитного договору та правил, які були відправлені відповідачу одразу після укладення кредитного договору. Окрім того, просить суд витребувати в АТ «Ощадбанк» інформацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та інформацію про рух коштів. Ухвалою Любарського районного суду 22 травня 2024 року витребувано АТ «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності банківської картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. 24 травня 2024 року відповідачка [PERSON] надала до суду виписку по належному її картковому рахунку в АТ «Ощадбанк». 07 червня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення відповідачки, в яких вона зазначає, що про кредит вона дізналася через суд, оскільки за період кредитування вона з товариством не мала жодного зв`язку: ні дзвінків, ні СМС повідомлень. Повідомляє, що від свого імені вона не брала кредит так, як не потребувала кредитування. Визнає помилку в тому, що вона не перевірила від кого надійшли кошти на її картковий рахунок та не повернула їх. Вважає що вона не має відповідати за надання її коштів, які вона не потребувала. Переказ коштів здійснювався без її згоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, у відповіді на відзив просить розгляд справи провести без участі представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що зазначений позивачем в матеріалах справи картковий рахунок належить їй. Також не заперечувала факту того, що на її рахунок зараховано переказ від позивача в сумі 25000,00 грн. Однак, відповідач вказала, що вона не знала про зарахування даної суми саме від позивача як позики та не знала, що користується кредитними коштами, так як будь-яких договорів вона не укладала. Також вказала, що не проти сплатити позивачу суми кредиту в розмірі 25000 грн., які помилково були зараховані на її рахунок. Однак, вона не визнає суму нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки кредитного договору з ТОВ «Бізнес Позика» вона не підписувала та не укладала. Відповідачка звернула увагу, що ТОВ «Бізнес Позика» не зареєстроване за адресою зазначеною в позовній заяві. Та вказала, що на момент видачі позивачці кредитних коштів ТОВ «Бізнес Позика» було позбавлено ліцензії НБУ. На час розгляду справи до суду не надійшла витребувана в АТ «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності банківської картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці, однак відповідач самостійно долучила виписку по її рахунку та підтвердила видачу їй картки за номером № [NUMBER] , рух коштів по якій зафіксовано в долученій виписці, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення відповідачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із пропозиції укласти договір (оферта) №470882-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №470882-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), 23 липня 2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №470882-КС-001 про надання кредиту в електронній формі. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №470882-КС-001 про надання кредиту та договір №470882-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2417 [PERSON] Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором. Та Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика». Сторони визначили: строк кредиту становить - 24 тижнів; процентна ставка в день - 2,000000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15123690, фіксована, комісія за надання кредиту - 3750,00 грн., загальний розмір наданого кредиту - 25000,00 грн.; термін дії договору до 07.01.2024 р.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 65040,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9200,77процентів. Розділ 3 договору містить встановлений сторонами на момент укладення договору графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись, відповідно до якого проценти за користування кредитом становлять - 1,15123690 в день.; платіж основної суми - 25000,00 грн., комісія за надання кредиту - 3750,00 грн., а всього 65040,00 грн. Паспортом споживчого кредиту передбачено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші умови. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7012 [PERSON] . Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №470882-КС-001 від 23 липня 2023 року. У анкеті клієнта [PERSON] відображена інформація стосовно ідентифікації позичальника [PERSON] , інформація щодо бажаного кредиту, електронна адреса позичальника, номер телефону, номер банківського рахунка позичальника. Довідкою виданою ТОВ «ФК «Елаєнс» стверджується, що 23.07.2023 здійснено перерахування коштів [PERSON] до договору №470882-КС-001 від 23.07.2023. Сума платежу 25000,00 грн. Номер картки: [NUMBER] . Банк картки отримувача Ощадбанк. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №470882-КС-001 від 23.07.2023 у [PERSON] станом на 07.01.2024 (тобто на момент терміну дії договору) утворилась загальна заборгованість за кредитним договором в сумі 108581,82 грн., з яких: 25000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 79831,82 грн. - заборгованість по відсотках, 3750,00 грн. - заборгованість по комісії. Із виписки по картковому рахунку АТ «Ощадбанк» слідує, що на банківську картку випущену на ім`я [PERSON] 23 липня 2023 року зараховано переказ в сумі 25000,00 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посилання відповідачки на те, що вона не укладала та не підписувала кредитний договір спростовується наступним. Закон України «Про електронну комерцію» є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції в статтях 11, 12 та 14 визначає, що: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття (акцепт) цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідачку належним чином ідентифіковано в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача. Позивачем відповідача належним чином ідентифіковано/ верифіковано, а саме: найменування позичальника - [PERSON] ; РНОКПП- [NUMBER] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий Любарським РВ УМВС в Житомирській області картковий рахунок - [NUMBER] . Відповідно до ч.4 ст.14 ЗУ «Про електронну комерцію», ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора, позичальник використав номер телефону [NUMBER] , самостійно визначений ним як фінансовий. Крім того, позичальник не повідомляла, що сім-карта вибула у неї з володіння, не надавала жодних підтверджень (наприклад, з поліції) того факту, що хтось інший скористався її телефоном. Вказаний номер телефону зазначений відповідачкою у її відзиві на позов. Відповідачка ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту та підписала його одноразовим ідентифікатором «UA-7012», що підтверджується візуальною формою. При цьому суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що вона не була ознайомлена з правилами надання споживчих кредитів які діяли на момент укладення кредитного договору, оскільки усі істотні умови кредитного договору та графік платежів були викладені у самому кредитному договорі, укладеному 23 липня 2023 року в електронному вигляді. За встановленими у цій справі обставинами кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого ТОВ «Бізнес Позика» надіслало відповідачці за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-повідомлення, який відповідачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору. Так, при реєстрації та входу в особистий кабінет позичальника при укладенні Кредитного договору, відповідачкою використано фінансовий номер телефону [NUMBER] та електронну пошту [INFO] , що також підтверджується анкетою клієнта та візуальною формою послідовності дій клієнта. Саме на цей номер телефону [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор «UA-7012», яким підписано Кредитний договір. Враховуючи викладене, суд вважає доводи відповідачки про те, що вона не укладала та не підписувала кредитний договір, безпідставними. Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. Аргументи заперечень відповідачки про те, що відсутні докази зарахування коштів на її рахунок також є безпідставними. Судом встановлено, що 23.07.2023 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 25000,00 гривень на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Ощадбанк», який відповідачка вказала у своєму особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com/, що підтверджується анкетою клієнта; довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 01.03.2024 про успішне перерахування кредиту на карту отримувача [PERSON] в загальній сумі 25000,00 грн., а також випискою по картковому рахунку [PERSON] . Позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості по тілу кредиту, стягнути заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: стандартна процентна ставка - 2,0000000 в день, фіксована; знижена процентна ставка - 1,15123690, в день, фіксована. Згідно п. 3.2.2. кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту) унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 79831,82 грн. Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, за змістом якого стандартна процентна ставка за кредитом становить 2,0000000 за кожен день користування кредитом та є фіксованою. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі 24 тижнів, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що з огляду на не виконання [PERSON] зобов`язань, був більшим, ніж викладено у графіку платежів. На підставі викладено, суд вважає, що сума нарахованих відсотків позивачем є доведеною та підтверджена розрахунком заборгованості, який є належним доказом у справі, а тому стягує з позивачки [PERSON] суму прострочених платежів по процентах - 79831,82 грн. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТзОВ «Бізнес Позика»: м. Київ б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, а тому суд вважає безпідставним посилання відповідачки на те, що ТзОВ «Бізнес Позика» має іншу юридичну адресу ніж зазначена в позовній заяві. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідачки, що на момент видачі кредиту ТОВ «Бізнес Позика» не мала ліцензії на надання коштів у позику так, як даний факт не підтверджений відповідачкою належними та допустимими доказами. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №470882-КС-001 від 23 липня 2023 у [PERSON] станом на 07.01.2024 утворилась заборгованість по комісії в сумі 3750,00 грн. Необхідність внесення плати комісії за надання кредиту в сумі 3750,00 грн. передбачена в п. 2.5 договору про надання кредиту від 23.07.2023 №470882-КС-001 та в паспорті споживчого кредиту. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 в справі № 524/5152/15. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, оскільки надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 104831,82 грн., а саме: 25000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 79831,82 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог 2338,83 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial