Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У лютому 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, в період якого [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] 19.12.2016 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було розірвано. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Жодного з покладених батьківських обов`язків відповідач не виконує, не цікавиться успіхами та станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не створює умов для отримання нею освіти. Окрім того, [PERSON] добровільно, розуміючи значення своїх дій, написав заяву, яка міститься в справі служби у справах дітей Хотинської міської ради, про те, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої доньки, [PERSON] . Просить позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який був повідомленим про час, дату та спосіб розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явилася, відомостей про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи шляхом отримання повідомлень на офіційну електронну адресу до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив. В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2014 року. Факт мешкання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 22.15/4-1879 від 22.07.2021, виданої Слов`янським ЦНАП, довідками про реєстрацію як внутрішньо переміщених осіб від 19.04.2022. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2016 № 243/243/9727/16-ц було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. 19.12.2016 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/9728-16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] навчається в 4-А класі Хотинського ліцею № 5, батько дитини [PERSON] з початку навчання контакту з ліцеєм не підтримує, з вчителями не спілкується, успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує, що підтверджується довідками Хотинського ліцею № 01-25-69; № 5 № 01-25-70 від 24.07.2023. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 30.08.2022 у лікаря педіатра Хотинського медичного центру ФОП « [PERSON] », при гострих захворюваннях дитини та профілактичних оглядах дитину супроводжувала мати [PERSON] самостійно без батька, батько не відвідував медичну установу та не цікавився здоров`ям дитини. Що вбачається з відповідної довідки від 18.07.2023 виданої ФОП « [PERSON] ». [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] станом на у розмірі 01.07.2023 у розмірі 183525,39 грн, що видно з довідки - розрахунку про нарахування та сплату аліментів № 14081 від 13.07.2023. [PERSON] за місцем мешкання зарекомендував себе нейтрально, відсутні компрометуючі матеріали щодо нього, що вбачається з характеристики Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01.01-15/2195 від 21.07.2023. Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2019 року в справі №243/1383/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.03.2023 року в справі № 464/1260/22 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст.307 КК України, та призначено йому покарання у вигляді cеми років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Згідно висновку Служби у справах дітей Хотинської міської ради Чернівецької області від 29.01.2024 року № 02-13-16-129 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно доньки [PERSON] . При наданні такого висновку Службою у справах дітей було взято до уваги заяву [PERSON] , в якій останній не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На підставі викладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, приймаючи до уваги приписи ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved