Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 задоволено позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазаряна 22» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком, інфляційного збільшення та трьох процентів річних. Стягнуто з [PERSON] \~(РНОКПП\~ [NUMBER] )\~на користь\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Лазаряна 22»\~(ЄДРПОУ\~44520533)\~ заборгованість\~зі сплати\~внесків на\~управління багатоквартирнимбудинком за період з 30 вересня 2022 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 6930,00 грн., інфляційне збільшення у розмірі 111,08 грн., три проценти річних у розмірі 118,64 грн., а всього 7159,72 грн. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазаряна 22» (ЄДРПОУ 44520533) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00\~грн. 18.06.2024 представник позивача - адвокат Ковирєв М.В. звернувся до суду з заявою про вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу в сумі 8900,00 грн. Адвокат Ковирєв М.В. у судове засідання подав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити, просив справу слухати без його участі (а.с. 159). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик на зазначену відповідачем у заявах по суті електронну адресу, направлення смс-повідомлень (а.с. 161-163). Також відповідач отримав 18.06.2024 поштою саму заяву позивача про розподіл витрат на правничу допомогу (а.с. 160). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив таке. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ч. 4 ст. 58 ЦК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Повноваження адвоката Ковирєва М.В. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством довіреністю від 31.01.2024, договором про надання правової допомоги від 11.07.2022 № 1/11, укладеним між позивачем і адвокатом Ковирєвим М.В., яким узгоджено розмір гонорару, додатковою угодою від 01.01.2024 (а.с. 141 151, 146). У п. 3.1. договору узгоджено, що вартість однієї години часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) становить 600,00 гривень щодо робіт (послуг) з аналізу документів та нормативної бази, підготовки процесуальних докумен тів та необхідних організаційних заходів, пов`язаних з поданням документів до судів та інших органів. Вартість послуг адвоката з представництва інтересів клієнта у судовому засіданні або при представництві в інших органах/установах становить 1000,00 за одне судове засідання або за один візит до відповідного орган/установи незалежно від витраченого часу, за умови, що загальний час с урахуванням витрат на дорогу не перевищує 3-х годин. При перевищенні даного ліміту часу, оплата здійснюється додатково у розмірі 600,00 (шістсот) гривень за кожну наступну годину. Між сторонами по договору 13.06.2024 підписаний акт про надані послуги з парової допомоги (а.с. 14), згідно з яким надані такі послуги: підготовка позовної заяви 2 год. 1200,00 грн.; формування пакету документів для звернення до суду (друк позовної заяви, доказів, необхідних копій для суду та відповідача) 1 год. 600,00 грн.; участь у судовому засіданні 08.02.2024 1,5 год. 1000,00 грн.; участь у судовому засіданні 11.03.2024 1,5 год. 1000,00 грн.; підготовка та подача до суду заяви від 21.03.2024 про продовження процесуального строку на подання відзиву на зустрічну позовну заяву 0,75 год. - 450,00 грн.; участь у судовому засіданні 25.04.2024 1,5 год. 1000,00 грн.; участь у судовому засіданні 20.05.2024 1,5 год. 1000,00 грн.; участь у судовому засіданні 12.06.2024 1,5 год. 1000,00 грн.; правовий аналіз зустрічної позовної заяви, вивчення судової практики та нормативного регулювання правовідносин 0,75 год. 900,00 грн.; підготовка і подача до суду заяви про закриття провадження у справі 0,75 год. 450,00 грн.; підготовка і подача до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат 0,5 год. 300,00 грн. Всього 8900,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону). Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Згідно із ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц). Вирішуючи питання про можливість розподілу судових витрат, суд виходить із такого. Заява про стягнення і розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Така позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду від 02.02.2024 по справі №910/9714/22. Суд виходить із того, що витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом даної справи (в якій адвокат готував позовну заяву, процесуальні документи, приймав участь у судових засіданнях), враховуючи обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, підлягають стягненню у розмірі 8600,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial