Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 13.06.2024 [PERSON] був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» за направленням чергового лікаря [PERSON] . У приймальному відділенні був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] , який після особистого огляду хворого зробив висновок про необхідність його госпіталізації до стаціонарного відділення ув`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Встановлений діагноз: « [PERSON] ». 13.06.2024 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Суду пояснила, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання. 15 разів вже лікувався в умовах стаціонару. Вдома ліки не приймав. Пішов з дому, бродяжив. . 13.06.2024 був доставлений до приймального відділення каретою швидкої медичної допомоги. Був виявлений працівниками поліції біля магазину АТБ в брудному одязі, з побитими руками та лицем, поводив себе неадекватно, кидався на перехожих та дітей. Наразі пацієнт через психомоторне збудження та численні гематоми не може приймати участь в судовому засіданні, він дуже схуд і не може самостійно пересуватися. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , суду показала, що є матір`ю [PERSON] Син хворіє з 2017 року. Останнім часом він замкнувся, не виходив нікуди з дому. А 09.06.2024 пішов з дому і не повернувся. Вони подали заяву до поліції про його зникнення. Після останньої виписки з лікарні, син приймав ліки, але згодом став відмовлятися, до лікаря-психіатра йти також відмовляється. [PERSON] участь в судовому засіданні за станом здоров`я не приймає. Представник [PERSON] адвокат Верба А.П. проти задоволення заяви не заперечує. Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 13.06.2024 за направленням лікаря [PERSON] . При обстеженні [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр [PERSON] підтвердив наявність тяжкого психічного розладу і встановив діагноз: «шизофренія». Відповідно до\~висновку комісії\~лікарів-психіатрів\~Комунального підприємства\~«Дніпропетровська багатопрофільна\~клінічна лікарня\~з надання\~психіатричної допомоги»\~Дніпропетровської обласної\~ради \~від 13.06.2024\~року [PERSON] \~ підтверджено\~ діагноз:\~«Шизофренія».\~Комісією лікарів-психіатрів\~встановлено,\~що пацієнт\~ [PERSON] виявляє\~ознаки тяжкого\~психічного захворювання,\~а саме:\~агресивний,\~бігав біля\~магазину «АТБ»,\~лякав людей,\~поводив себе\~неадекватно,\~ у\~зв`язку з\~чим являє\~собою,\~в силу\~ особливостей\~свого \~психічного стану,\~небезпеку для\~себе і\~оточуючих.\~ Тому\~ комісія\~лікарів-психіатрів\~прийшла до\~висновку,\~що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, через що становить небезпеку для себе та оточуючих. Відтак, суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без його усвідомленої згоди, для надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару, На підставі викладеного та

Outcome: approved