Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася з заявою до суду та просить встановити факт постійного проживання [PERSON] у неповнолітньому віці на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, що дасть йому змогу отримати паспорт громадянина України. В судове засідання представник заявника не з`явився, письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи державної установи «Петрівська виправна колонія №49» в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. \~ \~ \~ \~Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, своєчасно не здійснив оформлення паспорта громадянина України, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство. Нещодавно заявник звернувся до Петрівського сектору Центрально-Південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби із заявою про отримання паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено(а.с.42) та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім передбачених ч.1 ст.315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року(із змінами), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Розглядаючи аналогічну справу, Верховний Суд зробив відповідний висновок, що тлумачення ст.315 ЦПК України(в старій редакції ст.256 ЦПК) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпними і в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України(постанова Верховного Суду від 22.08.2018 року, справа №363/217/17-ц, провадження №61-15154св18). У відповідності з ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України заявника підтверджується слідуючими доказами. [PERSON] народився [INFO] у с.Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, про що виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області зроблено актовий запис №8 від 08.06.1987 року. Батьками заявника зазначені: батько - [PERSON] , [INFO] (записаний батьком відповідно до актового запису №4 від 08.06.1987 року про визнання батьківства), та мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.01.2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса)(а.с.13) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00039345119 від20.04.2023 року(а.с.14-19). Крім цього, відповідно до відповідей №39 від 15.01.2004 року(а.с.20) та №48 від 20.06.2023 року(а.с.21) [PERSON] , [INFO] , в період з 1995 року по 2001 рік дійсно навчався в Новоолександрівській середній загальноосвітній школі І-ІІ ступенів. 01.09.2001 року був відрахований зі складу учнів школи у зв`язку із зарахуванням його учнем Братської філії Єланецького ПТУ №40. Також, згідно відповіді на запит КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради №01-170 від 23.06.2023 року(а.с.22), зазначається, що [PERSON] , [INFO] , перебував в Притулку для неповнолітніх служби у справах неповнолітніх Миколаївського міськвиконкому неодноразово протягом з 21.07.2000 року по 06.04.2005 року. Відповідно до відповіді Новокостянтинівського старостинського округу Братської селищної ради Миколаївської області №4 від 25.05.2023 року(а.с.23), громадянин [PERSON] , [INFO] , в 1991 році дійсно проживав за адресою с.Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, згідно запису погосподарської книги №24 за 1986-1992 роки(сторінка 66; рахунок № [NUMBER] ). Відповідно до погосподарської книги №24 за 1986-1992 роки(а.с.24-26) членами господарства, серед інших, є: [PERSON] , [INFO] , кореєць, голова господарства, освіта неповна середня, працював робочим в радгоспі «Братський»; [PERSON] , [INFO] , росіянка, дружина голови господарства, освіта неповна середня, працювала дояркою в радгоспі «Братський»; [PERSON] , [INFO] , син голови господарства. [INFO] батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 01.10.2003 року(а.с.27-28). Мати заявника - [PERSON] , [INFO] , була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 12.02.2000 року(а.с.29-30). Заявник, [PERSON] , [INFO] , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується відповіддю Управління Інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Миколаївській області №9/31аз-2023 від 21.06.2023 року(а.с.31-36) та копією довідки про звільнення серії МИК №0152.31 від 10.05.2019 року(а.с.37). На теперішній час заявник відбуває покарання в Державній установі «Петрівська виправна колонія №49», що підтверджується довідкою №К49-668-6/3 від 15.02.2024 року(а.с.39) та довідкою з фото(а.с.40). Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року тягне юридичні наслідки, а саме: дає змогу заявнику отримати паспорт громадянина України, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, так як фактично станом на 1991 рік, у тому числі 24.08.1991 року та 13.11.1991 року заявник, [PERSON] , [INFO] , проживав у неповнолітньому віці разом зі своїми батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: с.Новоолександрівка Братського району Миколаївської області. На підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», ч.2 ст.315 ЦПК України та

Outcome: approved