Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Саадулаєва А.І. Предметом спору у первісній позовній заяві є визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із батьком. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2023 року відкрито провадження у справі. 14 вересня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Предметом спору у зустрічній позовній заяві є визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із матір`ю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Первісна позовна заява обґрунтована тим, що 07 червня 2009 року [PERSON] спільно з [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу у подружжя [INFO] народився малолітній син - [PERSON] . З 2018 року позивач з відповідачем та їх сином проживали в квартирі [ADDRESS] . Після початку російської збройної агресії проти України, позивач з відповідачем та їх спільним сином деякий час перебували на території України, проте, в червні ними спільно було вирішено, що відповідач з сином на деякий час задля їх безпеки виїдуть в Ірландію . 05 липня 2022 року відповідач з сином вирушила до Ірландії . Також, між позивачем та відповідачем була домовленість, що відповідач буде привозити сина щоквартально на канікули, як мінімум на захід України або в м. Київ. Однак, відповідач повідомила, що записалась на дворічне очне навчання та ще на курси англійської мови, і це відповідно забирає багато часу в неї. Крім цього, позивач і відповідач мали домовленість, що відповідач на період перебування в Ірландії буде приділяти максимум уваги синові. Як стало відомо позивачу зі слів відповідача, то вона не мала працевлаштування і отримувала соціальну допомогу завдяки тому, що у неї є дитина та відсутній батько. Відповідач отримувала соціальну допомогу та її не примушували працевлаштовуватися в Ірландії . Звертає увагу, що відповідач вводила в оману позивача по тривалості осінніх канікул 2022 сина в Ірландії , де він відвідував місцеву школу, з метою, щоб позивач не наполягав на приїзді її з сином. В кінці 2022 року після численних вмовлянь позивача привезти сина в Україну, хоча б на захід України, відповідач привезла сина на строк з 31 грудня 2022 року по 08 січня 2023 року. Однак, після повернення відповідача з сином в Ірландію , вона повідомила позивача, що вона не планує повертатися до України, оскільки їй дуже подобається в Ірландії , і їй необхідно буде влаштовувати своє особисте життя, а також відповідач повідомила позивача, що хоче отримати Ірландське громадянство для себе та сина, і що вона не впевнена чи їй взагалі потрібен шлюб з позивачем. Також, позивач під час спілкування з сином дізнався, що йому в Ірландії не дуже комфортно, оскільки він з відповідачем та ще однією жінкою проживають в одній кімнаті. В кімнату постійно приходять жінки, що створює несприятливі умови для навчання сина. Жінка, яка проживає з відповідачем та сином має проблеми з алкоголем та заважає вчити йому уроки. Через зайнятість відповідача, син не завжди має можливість відвідувати спортивні секції, достатньо гуляти, син не завжди міг бути присутнім на онлайн навчанні в українській школі. Відповідач не могла допомагати сину повністю по школі через брак часу завдяки своєму навчанню. В свою чергу позивач займався англійською з сином дистанційно. Син повідомив позивача, що йому не подобається їжа, і він їсть там не все. В кімнаті їм готувати заборонено, а їжу в їдальні він їсть частково. Ірландська школа, яку він відвідує не має їдальні. Перерви між їжею з 8 ранку до 15-16 години, і харчування сина базується в основному на бутербродах та піці. Після отриманої інформації від сина, позивач почав переконувати відповідача, щоб вона поверталася з сином до України, але відповідач відмовилась. Позивач неодноразово намагався переконати відповідача, що проживання сина разом з ним повністю відповідатиме інтересам дитини, так як він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися його вихованням та оздоровленням, активним відпочинком, його соціальним та моральним розвитком, що унеможливить страждання через розрив з батьком, і якнайкраще забезпечить задоволення та захист його інтересів. Однак, всі зусилля позивача були марними, оскільки відповідач навідріз відмовляється, щоб син залишився в Україні та проживав з позивачем. У зв`язку із викладеним, позивач змушений звернутися до суду з заявою про визначення місця проживання сина разом із батьком. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] постійно слідкувала за станом здоров`я дитини, його розвитком, займалась вихованням та піклувалася про сина. Мати та син завжди мали добрий та міцний психологічний контакт та прив`язаність один до одного. За правилами тимчасового захисту в Республіці Ірландія , [PERSON] отримувала матеріальну допомогу у розмірі 262 євро на тиждень (з них на дитину 48 євро) (до підвищення у січні 2023 року розмір допомоги становив 248 євро на тиждень), щомісячну допомогу на дитину в розмірі 140 євро, а також безкоштовну медичну допомогу як для себе, так і для дитини. В кінці червня 2023 року, після закінчення навчання дитини в школі, [PERSON] з сином приїхали додому, у Київ . За попередньою домовленістю, позивач залишила сина з відповідачем у Києві на час літніх канікул. Повернувшись за сином в Київ в кінці серпня 2023 року, позивач навіть не змогла нормально поспілкуватися з сином, оскільки відповідач фізично перешкоджав їй у цьому: забрав дитину у м. Миргород, де проживають його батьки, не дозволяв ввійти у квартиру, коли позивач приїхала у м. Миргород. Позивач змушена була викликати поліцію задля можливості поспілкуватися з дитиною, та змогла зробити це тільки в присутності поліції. Розмова з дитиною відбувалася також в присутності родичів відповідача та супроводжувалась криками та образами з їх боку, таким чином позивач та дитина знаходилися під тиском зі сторони відповідача та його родичів. Відповідач за первісною позовною заявою подала до суду відзив на первісну позовну заяву, в якому просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що коли відповідач приїхала до Києва за дитиною, то не застала дитину вдома. Позивач вивіз дитину до Миргорода , де проживають його батьки, попередивши вчительку, що [PERSON] не прийде до школи до 4 вересня, саме в цей день відповідач мала повертатися з сином до Ірландії . Коли відповідач зателефонувала позивачу і просила привезти дитину для побачення з нею та з бабусею, позивач відмовив. Він сказав, що відповідач може приїхати до Миргорода . Відповідач 31.08.2023 року приїхала разом зі своєю мамою, братом і племінником побачити сина. Однак, позивач нікого не впустив до квартири, і не випускав дитину до мами і її сім`ї з квартири у [ADDRESS] . Довелося викликати поліцію. З поліцією увійшла до квартири лише відповідач, в квартирі були батьки позивача, сусідка, і син. Всі вони при дитині ображали сім`ю відповідача та називали «сворою», кричали на відповідача. В цьому балагані поліцейські брали пояснення у позивача і відповідача. Налякана дитина зі сльозами казала, що хоче лишитися з татом, і що мама приїхали їх бити. Побачення тривало годину. Оскільки позивач зазначив, що в нього є довідка, що він повністю здоровий, до того ж він являється лейтенантом запасу, а отже придатний до служби в армії, а відповідно є ризик, що його можуть призвати захищати Батьківщину під час війни. Відповідач, яка також повністю здорова, хоче лишатися з сином разом. Позивач за первісним позовом подав до суду відповідь на відзив. Відповідач за первісною позовною заявою подала до суду заперечення на відповідь на відзив. Відповідач за зустрічною позовною заявою подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що з акта обстеження умов проживання від 14 серпня 2023 року та акта оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб особи, вбачається, що син [PERSON] та [PERSON] не хоче повертатися в Ірландію , і хоче залишитися з батьком в Україні. Крім цього, [PERSON] повністю усунулася від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина та його утримання. В судовому засіданні, яке відбулось 26.06.2024 року, позивач за первісним позовом та його представник підтримали первісну позовну заяву та просили її задовольнити з підстав викладених у ній. Крім того, заперечили проти задоволення зустрічної позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві та додаткових поясненнях. В судовому засіданні, яке відбулось 26.06.2024 року, представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення первісної позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві та додаткових поясненнях. Крім того, підтримав зустрічну позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. В судове засідання, яке відбулось 26.06.2024 року, представник третьої особи не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, думку дитини, суд дійшов висновку, про задоволення вимог первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 07 червня 2009 року [PERSON] спільно з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис № 1076. Від шлюбу у подружжя [INFO] народився малолітній син - [PERSON] . З 2018 року позивач з відповідачем та їх сином проживали в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2017 року. З акта обстеження умов проживання від 14.08.2023 року та акта оцінки потреб сім`ї/особи від 08.08.2023 та висновку оцінки потреб особи від 08.08.2023, вбачається, що син [PERSON] та [PERSON] не хоче повертатися в Ірландію , і хоче залишитися з батьком в Україні Із висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 12.12.2023 №109-7540, вбачається, що орган опіки та піклування, враховуючи сталі соціальні зв`язки , місце навчання, бажання дитини,

Outcome: approved