Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Гріга К.С., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 29 серпня 2013 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №102; - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з відповідача судові витрати у справі. На обґрунтування позову вона зазначила, що з 29 серпня 2013 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. На цей час шлюбні відносини між подружжям фактично є припиненими, сім`я розпалася, спільне господарство не ведеться, почуття поваги та любові між ними втрачені. Подружжя має різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї стали виникати часті сварки і непорозуміння, що призвело до того, що вони стали чужими людьми. Отже шлюб має формальний характер, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Крім того, відповідач не здійснює дії щодо утримання своїх дітей, тому позивач звертається із вимогою про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи‚ встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №102 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 12.12.2013 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 08.12.2020 року). Як вбачається із Витягу Мереф`янської територіальної громади від 22.05.2024 року [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Мереф`янської міської ради Харківської області за обліками картотеки Мереф`янської міської ради та Реєстру територіальної громади, інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] [INFO] відсутня. Стосовно вимог позивачки про розірвання шлюбу суд дійшов наступних висновків. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін. Відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше збереження сім`ї стали неможливим, а формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В частині 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України, а також визнання позовних вимог відповідачем. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Стосовно судових витрат суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при поданні позову сплатила судові витрати у виді судового збору в сумі 968,96 грн. за вимогою про розірвання шлюбу, які підлягають стягненню з відповідача на її користь. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. За таких обставин судовий збір в сумі 968,96 грн., оскільки заява подана в електронній формі, підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved