Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021р. по 31.05.2023р в розмірі 131745,11 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії. Відповідач, в свою чергу, є власником нежитлового приміщення та споживає вказані послуги за адресою: [ADDRESS] . Система опалення належного відповідачу приміщення є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з постачання теплової енергії надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, проте відповідачем не виконувався обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначив, що нарахування позивача необґрунтовані, оскільки договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №101561 від 04.01.2016, укладений між [PERSON] та Концерном «Міські теплові мережі», на цей час є чинним, споживач отримує теплову енергію та повинен сплачувати обсяги спожитої теплової енергії за фактичними показниками приладу обліку (теплолічильник), оскільки згідно з п. 10.1 Договору, він набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладення сторонами письмової угоди про його розірвання. Натомість, у 2022 році на електронну адресу відповідача почали надходити рахунки за постачання теплової енергії та акти приймання-передачі послуг з посиланням на договір №71201911 від 01.11.2021 року, який [PERSON] з Концерном «Міські теплові мережі» ніколи не укладався. При цьому, відомості про надані послуги та спожиту теплову енергію не відповідають обсягам, які містить прилад обліку (теплолічильник) споживача про фактичні обсяги споживання. Крім того, не зважаючи на те, що [PERSON] споживає теплову енергію лише в період опалювального сезону, йому надійшли окремі рахунки та акти за період, коли постачання теплової енергії не здійснювалось. Договір №71201911 від 01.11.2021р., на підставі якого позивач виставляє рахунки на оплату теплової енергії, є публічним. При цьому, відповідач не вчиняв та не мав наміру вчиняти будь-які дії, спрямовані на акцептування умов нових договорів з концерном «МТМ», відтак їх умови сторонами не погоджені. Відповідачем не здійснювались дії, що свідчать про приєднання до умов публічного договору, заявка на приєднання до умов цього договору відповідачем не підписувалась, оплата рахунків не проводилась. Відповідач вважає, що публічний договір є неукладеним, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо його істотних умов, відповідач не звертався з проханням щодо приєднання до цього договору. Відтак у позивача відсутнє право на виставлення рахунків за таким публічним договором. Позивач на підтвердження надання послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення відповідача за період з 01.11.2021 по 31.05.2023 на загальну суму 131745,11 гривень надав розрахунок основного боргу за договором №71201911, рахунки за постачання теплової енергії №71201911, рахунки за надані послуги за договором №71201911, які містять загальну кількість та вартість наданих послуг, які не можливо перевірити. Показання вузлів комерційного обліку у рахунках зазначені тільки з січня 2022 року. Позивачем не наведено, за якою за формулою (формулами), визначеною Методикою №315, проведено ці розрахунки. У рахунках за постачання теплової енергії та рахунках за надані послуги за договором також відсутня інформації про застосовану формулу (формули). До того ж, приміщення відповідача вбудоване в житловий будинок, система опалення приміщення відокремлена від будинкової системи опалення, має окреме підключення перед вузлом комерційного обліку та оснащене вузлом обліку теплової енергії Відповідач не погоджується з показниками комерційного приладу обліку та обсягу розподільного приладу за листопад 2021 по березень 2023 року, оскільки вони не збігаються із даними, які позивач вказав у рахунку за надані послуги за березень 2023 року, долученому до позовної заяви (194,257), а тому кінцевий обсяг спожитої теплової енергії не відповідає дійсності. Також, відповідач не погоджується з нарахуваннями за послугу з постачання теплової енергії за умовно-постійною частиною тарифу та абонентської плати. Тому, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Концерн «Міські теплові мережі» на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконав комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків (http.V/teploseti.zp.ua/ua/for consumers/Public contracts/). Тобто, за адресою надання послуг [ADDRESS] Концерном «Міські теплові мережі» та Відповідачем укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії № 71201911, що є публічним договором приєднання з 01 листопада 2021 року є укладеним. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом,\~а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку - оплатити товар (постанова Верховного Суду у справі № 920/1343/21 від 29.04.2020). У приміщенні відповідача встановлений прилад розподільного обліку, підключений перед вузлом комерційного обліку та для визначення спожитої у будинку послуги до показань комерційного приладу обліку додаються показання приладу обліку відповідача. Посилання відповідача на показання приладу обліку за листопад 2021 року «0» не відповідає фактичним обставинам, адже надано акт відпуску теплової енергії надано на 01.11.2021 року яка не може свідчити про кількість спожитої теплової енергії в листопаді 2021 року. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 10.11.2021р. «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплом енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу» у разі зміни ціні природного газу змінюється розмір нарахувань за теплову енергію. При підрахунку умовно-постійної частин нарахувань беруться нормативні величини питомого теплового навантаження системи опалення будинку. Для рівномірного розподілу умовно-постійної частини теплове навантаження будинку ділиться на площі будинку та помножується на площу приміщення, тому нарахування умовно-постійної частини тарифу відповідають нормам чинного законодавства Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QM3K), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів. Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у позові. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 року відкрито спрощене провадження у справі, призначений судовий розгляд. У судове засідання сторони не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих документів, з урахуванням їх пояснень та заперечень. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житловий будинок у якому розташоване нежитлове приміщення. Відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). 01.11.2021 року між концерном «МТМ» та [PERSON] укладений Типовий індивідуальний договір № 71201911 про надання послуги з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] , шляхом приєднання до договору, розміщеного на офіційному сайті концерну «МТМ». Позивач у період з 01.11.2021 року по 31.05.2023 року надав послуги з постачання теплової енергії загальною вартістю 131745,11 грн., які не сплачені відповідачем у повному обсязі, що підтверджується розрахунком основного боргу за договором (а.с.6). ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відносини між споживачами та виконавцями послуг з постання теплової енергії регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII\~(надалі Закон № 2189-VIII) та\~Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року № 830. Згідно із ч. 7\~ст.\~14\~Закону України\~« Про\~житлово-комунальні\~послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організацій договірних відносин, визначених ч.1 цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5\~ст. 13 цього Закону. Частиною п`ятою статті 13\~Закону № 2189-VIII встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої\~наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна у відповідності до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Відповідно до\~вищенаведеного,\~станом на\~01\~листопада 2021\~року ТИПОВИЙ\~ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР\~№ 71201911\~про надання\~послуги з\~ постачання теплової\~енергії за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~між Концерном\~«МТМ» та\~ [PERSON] є\~укладеним з\~01\~листопада 2021\~року,\~оскільки споживач\~повідомив про\~свою відмову\~від укладення\~договору та\~не надав\~своїх заперечень\~до нього. Тобто, попередні договірні відносини між позивачем та відповідачем з 01 листопада 2021 року припинили свою дію на підставі вищевказаного Закону. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення Боржника підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі (відповідні\~рішення містяться\~на офіційному\~сайті ЗМР), знаходженням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку. Позивачем сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надані споживачу у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. При цьому, у вказаних рахунках, а також та на сайті Концерну «МТМ», у відповідності до вимог законодавства, міститься інформація щодо встановленого приладу комерційного обліку (за яким відбуваються нарахування на будинок/будівлю), опалювальної площі будинку/будівлі. та спожитої будинком теплової енергії, які додані позивачем до матеріалів справи (а.с.7-25). Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до\~закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених\~законом, а також відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених\~законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Статтею 625 Цивільного кодексу України\~передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 322 Цивільного кодексу України\~встановлено тягар утримання майна, а саме, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, перевіривши надані сторонами письмові пояснення та докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved