Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

22.02.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Вказала, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач інколи надає кишенькові кошти особисто доньці, яка витрачає їх на власні потреби, але позивачці також необхідні кошти на купівлю продуктів харчування, одягу, ліків та інше, чого потребує [PERSON] . Відповідач інших осіб на утриманні не має, аліменти нікому не сплачує, фізично здоровий, працездатний, а тому позивачка вважає, що він зобов`язаний сплачувати аліменти згідно закону. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 18.04.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з (повідомленням) викликом сторін та призначено до розгляду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. 26.06.2024 року направила до суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за його зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду відзиву та клопотань не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище зазначені обставини, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20.10.2016 року, справа №273/1082/16-ц, шлюб між сторонами розірвано (а.с.4-5). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.2011 року (а.с.3). Позивачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з Витягу №445 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 Сімейного кодексуУкраїни від10.01.2002№2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 18 0СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Cуд бере до уваги те, що відповідач по справі є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, тяжкого стану здоров`я, в матеріалах справи відсутні. Відповідач [PERSON] на спростування доводів позивачки в частині стягнення аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття будь-яких доказів не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вирішив позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2024 року до досягнення донькою повноліття. Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved