Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

У червні 2024 року заявниця [PERSON] через свого представника, адвоката Чернишева О.В. звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, у якій просить встановити факт смерті його батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Донецьк. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] приходиться заявнику батьком. [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. З метою проведення відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 20.06.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. Повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи заявник [PERSON] та його представник, адвокат Чернишев О.В., у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У заяві від 20.06.2024 адвокат Чернишев О.В. просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, заперечень з приводу заяви не висловив. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Донецької територіальної громади Запорізької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014. Відтак смерть [PERSON] , [INFO] , наступила на тимчасово окупованій території України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту смерті має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як визначено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації смерті є один із документів: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заявник зазначає, що померлий [PERSON] , [INFO] , є його батьком. На підтвердження родинного зв`язку [PERSON] з [PERSON] заявником надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.09.1980 Пролетарською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, за змістом якого батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до копії паспорта № [NUMBER] , виданого 05.10.2017, орган що видав 2338, [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. Згідно з копією паспорту № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. Матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2024, виданого на тимчасово окупованій території України так званим Теритріальним відділом РАЦС Куйбишевського району Управління РАЦС Запорізької області, за змістом якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Донецьк, Донецька Народна Республіка, Російська Федерація. Як видно з лікарського свідоцтва про смерть № 4418, виданого 12.06.2024 медичною установою підпорядкованою окупаційній владі, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Донецьк. З огляду на вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Донецьк, Донецька область, Україна, оскільки існування даного факту знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а його встановлення необхідне заявнику для реєстрації факту смерті особи.

Outcome: approved