Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який досягнув повноліття та є студентом денної форми навчання Старопольської Вищої Школи в Кельцах (Республіка Польща) відділ в Луцьку IV рівня акредитації. У зв`язку з навчанням сина вона понесла додаткові витрати, а саме: 22 серпня 2017 року сплатила реєстраційний внесок та оплатила навчання сина на першому курсі на загальну суму 2 600 польських злотих, що станом на день звернення з позовом до суду становить 19 656 гривень. Вказуючи, що вона має право на відшкодування половини вказаних витрат за рахунок відповідача, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 9 828 гривень додаткових витрат на дитину. Суддя своєю\~ухвалою прийняла\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрила провадження\~у справі\~та постановила\~розгляд справи\~проводити за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін.\~ Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала адресовану суду заяву про те, що вона позовні вимоги, зазначені в позовній заяві, підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, відзиву на позовну заяву не подав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 26 червня 2024 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Як установив суд, що [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про зміну імені змінила прізвище та ім`я на [PERSON] , та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що згідно із заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 04 вересня 2014 року розірвано (а.с. 7, 8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно з рішенням Турійського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2012 року, ухвалою Мінського обласного суду від 12 червня 2013 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття (а. с. 9-11, 15-16). [PERSON] досягнув повноліття та є студентом денної форми навчання Старопольської Вищої Школи в Кельцах (Республіка Польща) відділ в Луцьку IV рівня акредитації, вартість якого за один рік складає 2 400 польських злотих. Термін навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі з 01 жовтня 2017 року до 30 вересня 2020 року (а.с. 17). Згідно з підтвердженням про оплату від 22 серпня 2017 року позивач сплатила реєстраційний внесок та оплатила навчання сина на першому курсі на загальну суму 2 600 польських злотих (а. с. 18, 19). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга\~статті 185 СК України). Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений\~зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21). У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами. Наведені висновки щодо застосування\~статті 185 СК України\~підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач сплатила реєстраційний внесок та оплатила навчання сина на першому курсі на загальну суму 2 600 польських злотих, що станом на день звернення з позовом до суду становило 19\~656 гривень, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача половини додаткових витрат на дитину, що становить 9\~828 гривень. Відповідно до пункту 1.1 частини другої статті 4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704.80 гривень, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України "Про судовий збір". Витрати на професійну правничу допомогу адвоката не підлягають до стягнення з відповідача, оскільки позивач відповідно до вимог статті 137 ЦПК України не надала суду доказів про надання їй такої допомоги адвокатом. Так, договір про надання правничої допомоги, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, тощо, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного, статей 180, 181, 185 СК України та

Outcome: approved