Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що між Повним товариством «Ломбард-ЮА» Коваленко, Кирпичова і Компанія та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №1.104 від 25.11.2020 року, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу на її поточного рахунок грошові кошти (фінансовий кредит) у національній валюті України у сумі 170000,00 грн., строком до 25.11.2024 року. Позичальник зобов`язалася повернути позивачу у термін, встановлений цим договором, суму грошових коштів у національній валюті України та сплатити проценти за користування кредитом. Пунктом 1.4 договору визначено, що забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором є застава (іпотека) майна Позичальника згідно Договору застави (іпотеки). У випадку, якщо після звернення стягнення та реалізації предмету застави (іпотеки), виручених коштів буде недостатньо для повного задоволення вимог Кредитодавця, останній може отримати задоволення за рахунок іншого майна Позичальника. В якості\~забезпечення виконання\~кредитного договору,\~25.11.2020\~року сторонами\~було укладено\~Договір іпотеки\~квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., реєстровий №6451. Також, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. 25.11.2020 року було накладено заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна №2210856412101, за реєстровим №6457. Відповідно до п. 2.2. договору, одноразова комісія за обслуговування договору - 3% від суми кредиту, яка утримується Ломбардом під час перерахування фінансового кредиту та за рахунок Позичальника. Пунктом 3.1.2. визначено, що кожний черговий платіж сплачується Позичальником на поточний рахунок Ломбарду в термін до двадцять п`ятого числа місяця включно, в національній валюті України з урахуванням положень пунктів 1.3. та 2.5. цього Договору. Отже, Договір про надання фінансового кредиту має чіткий графік погашення суми основного зобов`язання та сплати процентів за користування кредитом. Сторони договору визначили конкретний розмір та порядок одержання процентів за користування кредитом. Відповідач, відповідно до графіку повернення грошових коштів щомісячно мала сплачувати проценти у розмірі 5950,00 грн. та компенсацію від курсової різниці, що кожного місяця встановлювалась відповідно до Договору за офіційними показниками, однак [PERSON] було порушено умови повернення грошових коштів по вищезазначеному графіку. Відповідачем за весь період сплачено грошових коштів у сумі 81602,00 грн., із яких відповідно до Додатку №1: сума процентів 74053,00 грн.; сума компенсації збитків від знецінення валюти 7549,00 грн.. У зв`язку із несплатою чергового платежу, передбаченого п.3.1.1. Договору про надання фінансового кредиту №1.104 від 25.11.2020 року, позивачем 05.08.2023 року було направлено на адресу [PERSON] претензію щодо дострокового погашення існуючої заборгованості у розмірі 377712,00 грн. із розрахунком такої заборгованості станом на 04.08.2023 року. Станом на\~дату звернення\~до суду,\~заборгованість відповідача\~перед позивачем\~становить 391153,19\~грн.,\~з яких:\~сума основного\~боргу \~170000,00\~грн.;\~сума заборгованості\~за процентами\~ 118330,00\~грн.;\~сума заборгованості\~по компенсації\~збитків від\~зміни курсу\~за тілом\~кредиту \~60624,78\~грн.; сума заборгованості по компенсації збитків від зміни курсу за відсотками 42198,41 грн.. Оскільки Законом України «Про іпотеку» зупинено дію статті 37 та 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Повного товариства «Ломбард-ЮА» Коваленко, Кирпичова і Компанія заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №1.104 від 25.11.2021 року у розмірі 391153,19 грн., разом із судовими витратами, понесених у ході розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2020 року між Повним товариством «Ломбард-ЮА» Коваленко, Кирпичова і Компанія та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №1.104, згідно з умовами якого позивач передав у власність відповідачу на її поточного рахунок грошові кошти (фінансовий кредит) у національній валюті України у сумі 170000,00 грн., строком до 25.11.2024 року (а.с.19-23). Згідно з п. 1.2. Договору, з метою компенсації збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України сторони вирішили визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - доларах США. Сторони дійшли до згоди, що під курсом долару США в контексті цього Договору розуміється курс продажу долару США, розміщений на офіційному сайті Приватбанку (https://privatbank.ua) на 10:00 годину ранку на день укладання цього договору (надалі курс долару США), та на день здійснення платежів (погашення заборгованості), та у будь-яких інших випадках, передбачених цим Договором. Станом на момент підписання (укладання) цього договору, курс долару США становить 28,49 грн. за 1 долар США. Відповідно до п. 1.3. Договору, у випадку зростання (підвищення) курсу долару США відносно гривні на момент погашення заборгованості згідно з графіком та/або остаточного погашення кредиту, сума заборгованості на момент погашення буде визначатися (перерахуватись) за формулою: Сума погашення в гривні на день платежу = сума платежу згідно з графіком х індекс. Індекс = курс долару США на 10:00 годину ранку на день платежу/курс долару США на 10:00 годину ранку на день складання цього договору. Пунктом 1.4 договору визначено, що забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором є застава (іпотека) майна Позичальника згідно Договору застави (іпотеки). У випадку, якщо після звернення стягнення та реалізації предмету застави (іпотеки), виручених коштів буде недостатньо для повного задоволення вимог Кредитодавця, останній може отримати задоволення за рахунок іншого майна Позичальника. В якості забезпечення виконання кредитного договору, 25.11.2020 року сторонами було укладено Договір іпотеки квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., реєстровий №6451 (а.с.26-31). Також, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. 25.11.2020 року було накладено заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна №2210856412101, за реєстровим №6457 (а.с.26-31). Відповідно до п. 2.2. договору, одноразова комісія за обслуговування договору - 3% від суми кредиту, яка утримується Ломбардом під час перерахування фінансового кредиту та за рахунок Позичальника. Пунктом 3.1.2. визначено, що кожний черговий платіж сплачується Позичальником на поточний рахунок Ломбарду в термін до двадцять п`ятого числа місяця включно, в національній валюті України з урахуванням положень пунктів 1.3. та 2.5. цього Договору. Отже, Договір про надання фінансового кредиту має чіткий графік погашення суми основного зобов`язання та сплати процентів за користування кредитом. Сторони договору визначили конкретний розмір та порядок одержання процентів за користування кредитом. Відповідач, відповідно до графіку повернення грошових коштів щомісячно мала сплачувати проценти у розмірі 5950,00 грн. та компенсацію від курсової різниці, що кожного місяця встановлювалась відповідно до Договору за офіційними показниками однак, [PERSON] було порушено умови повернення грошових коштів по вищезазначеному графіку. Відповідачем за весь період сплачено грошових коштів у сумі 81602,00 грн., з яких відповідно до Додатку №1: сума процентів 74053,00 грн.; сума компенсації збитків від знецінення валюти 7549,00 грн.. У зв`язку із несплатою чергового платежу, передбаченого п.3.1.1. Договору про надання фінансового кредиту №1.104 від 25.11.2020 року, позивачем 05.08.2023 року було направлено на адресу [PERSON] претензію щодо дострокового погашення існуючої заборгованості у розмірі 377712,00 грн. із розрахунком такої заборгованості станом на 04.08.2023 року (а.с.14-15). Згідно із\~довідкою про\~стан заборгованості\~за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№1.104\~від 25.11.2020\~року,\~за відповідачем\~по укладеному\~договору наявна\~заборгованість на\~загальну суму\~391153,19\~грн.,\~яка складається\~із:\~суми основного\~боргу \~170000,00\~грн.;\~суми заборгованості\~за процентами\~ 118330,00\~грн.;\~суми заборгованості\~по компенсації\~збитків від\~зміни курсу\~за тілом\~кредиту \~60624,78\~грн.; суми заборгованості по компенсації збитків від зміни курсу за відсотками 42198,41 грн.. Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ч. 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь Повного товариства «Ломбард-ЮА» Коваленко, Кирпичова і Компанія заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №1.104 від 25.11.2020 року у розмірі 391153,19 грн., яка складається із: суми основного боргу 170000,00 грн.; суми заборгованості за процентами 118330,00 грн.; суми заборгованості по компенсації збитків від зміни курсу за тілом кредиту 60624,78 грн.; суми заборгованості по компенсації збитків від зміни курсу за відсотками 42198,41 грн.. Що стосується вимоги позову про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., то суд виходить з наступного. У силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституційне право на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника гарантується ст. 59 Конституції України. Відповідно до ст. 22 Конституції України, воно не може бути скасоване, а звуження змісту та обсягу наявних прав і свобод не допускається. За ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. До позовної заяви ПТ «Ломбард-ЮА» Коваленко, Кирпичова і Компанія долучено договір про надання послуг з адвокатської діяльності №11/03 від 11.03.2024 року; договір про співробітництво №11/03-24 від 11.03.2024 року; акт наданих послуг з адвокатської діяльності від 27.06.2024 року; рахунок №27/06 від 27.06.2024 року, відповідно до яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 12000,00 гривень та понесена позивачем. Суд вважає обґрунтованими заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 гривень. Європейський суд з прав людини зазначив, що присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 5867,30 грн..

Outcome: approved