Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , який 10.04.2019 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачем за адресою: [ADDRESS] , який належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.07.2019р. Разом з тим, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] діти взагалі ніде не зареєстровані. Нещодавно позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг Хустської міської ради для перереєстрації свого місця проживання та місця проживання своїх дітей за адресою: [ADDRESS] , однак щодо реєстрації місяця народження дітей їй було відмовлено. Також, працівниками ЦНАПу усно було роз?яснено, що відповідно до п. 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N?625 від 07.02.2022р. Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Так, як позивач постійно проживає і зареєстрована в [ADDRESS] , діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із позивачем за вищевказаною адресою, а отже місце проживання дітей визначене саме за даною адресою. Таким чином, позивач вважає, що є всі підстави для задоволення його позову та просить надати дозвіл на здійснення реєстрації неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації позивача за адресою [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - служби в справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просив розглядати дану справу у їх відчутності та прийняти рішення на розсуд суду. З врахуванням наведеного та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так, у судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, який 10.04.2019 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області - розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджено копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 05.02.2014 року та серія [NUMBER] від 14.09.2012 року, виданих виконкомом Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Згідно довідки Рокосівського старостинського округу Хустської міської ради № 20/02-22 від 16.01.2024 року, виданої [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з разом з матір`ю за вищевказаною адресою, однак не зареєстровані за даною адресою. Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного асоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789- XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновліовачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивача зареєструвати місце проживання дітей у встановленому законом порядку повністю узгоджується з його правами та обов`язками, покладеними на нього Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством таке право і вважає, що надання дозволу позивачу на здійснення реєстрації малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації позивача за адресою: в [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] буде відповідати інтересам дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved