Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

24.05.2023 року [PERSON] звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2005 року, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2015 шлюб між ними було розірвано, після чого діти залишилися проживати разом із ним. З того часу відповідачка будь-якої уваги дітям не приділяла, не цікавилася їх життям, участі у вихованні та утриманні не брала. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2017 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей, заборгованість по сплаті яких станом на 30.03.2023 становить 255511,47 грн.. В 2016 році позивач уже звертався з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, в задоволенні якого було відмовлено, оскільки остання заперечувала проти задоволення позову та обґрунтовувала це тим, що після розірвання шлюбу перебуває у скрутному становищі, в силу життєвих обставин та відсутності матеріальних можливостей не може надати дітям все необхідне, а бачитися з ними вона боїться, щоб не спричинити їм моральної чи психологічної травми, бо вони за два роки відвикли від неї. Однак до теперішнього часу відповідач не приклала жодних зусиль по поновленню зв`язку із дітьми, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться долею дітей, не займається їх вихованням, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив задовольнити його позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення судом позовних вимог [PERSON] та просила розглянути справу за її відсутності. В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачка [PERSON] також не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши позивача, думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю вказана [PERSON] , батьком [PERSON] .. Рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі раді від 22.06.2018 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня [PERSON] , з 23.09.2020 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] .. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового розміру на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.04.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно довідки начальника Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 01.02.2024 заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] (ВП [NUMBER]) становить 302306,77 грн.. В довідці Дитячого поліклінічного відділення Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 18.08.2023 лікар педіатр [PERSON] заначив, що медичний заклад з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка проходить щорічну диспансеризацію, перебуває на Д обліку у лікаря алерголога ДЗ: J30.1, відвідує батько. Згідно характеристики Дніпровської гімназії №51 Дніпровської міської ради [PERSON] виховує батько [PERSON] , який відповідально ставиться до виховання та навчання доньки, вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для розвитку дитини. Мати з сім`єю не проживає, шкільним життям доньки не цікавиться. В особистих бесідах, при нагадуванні про маму, дівчинка відмовляється говорити про неї, проявляє тривожність, закривається в собі, що явно погіршує психічний стан дитини. Довідкою №125 від 16.08.2023 адміністрація КПНЗ «Міська комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Дніпровської міської ради повідомила, що [PERSON] займається легкою атлетикою з 2020 року, вихованням доньки повністю займається батько [PERSON] , за час відвідування тренувань мама жодного разу не з`являлася і не цікавилася успіхами дівчинки. За довідкою виданою 18.08.2023головою правління ОСББ «Жемчужина-39», що розташоване за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] виховує доньку [PERSON] від дня її народження. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що маму останній раз бачила в минулому році, коли їздила в село, але вона була в іншій хаті і навіть не вийшла до неї. Її вихованням та утриманням вона не займається. Не заперечувала проти позбавлення матері батьківських прав. Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №167-р від 15.04.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконує покладених на неї ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я своєї неповнолітньої доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того відповідачкою не забезпечується необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. За таких обставин, позов заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved