Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 12.03.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203129145, згідно якого позивач взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] . 06.06.2021 в місті Тернополі на перехресті доріг вул. Шопенко проспект С.Бандери сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] [PERSON] . У зв`язку з даної подією, збиток завданого власнику колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] становить 139 542,47 грн. У зв`язку із викладеним і відповідно до умов договору страхування та ліміту відповідальності за полісом № 203129145, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виконало виплату страхового відшкодування в сумі 130 000,00 грн, яку позивач сплатив, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки останній керував т/з без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в свою користь шкоду в розмірі 130 000,00 грн та 3 028,00 грн сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що 12.03.2021 відповідач [PERSON] застрахував транспортний засіб «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] , у позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», терміном дії з 12.03.2021 по 11.03.2022, що стверджується полісом № 203129145 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 06 червня 2021 року о 23.30 год. в м. Тернополі на перехресті нерівнозначних доріг вул. Шопена\~пр. Ст. Бандери водій [PERSON] , керуючи автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes-Benz GLC 220 D д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] , порушив вимоги п.16.11\~Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена\~ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної ДТП, було пошкоджено т/з Mercedes-Benz GLC 220 D д.н.з [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно страхового поліса № 203129145 від 12.03.2021. Постановою Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 22.06.2021\~у справі\~№ 607/10145/21\~відповідача[PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Крім того, під час даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 ПДР України), що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 993327 від 06.06.2021 та довідкою Головного сервісного центра МВС № 31/16317 від 30.08.2021 про те, що посвідчення водія [PERSON] було видано 08.08.2018 та дійсне до 11.07.2020. Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ від 06.06.2021 № справи: 109.01212321, [PERSON] як потерпіла сторона повідомив ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 06.06.2021 о 23 год 30 хв в місті Тернополі на перехресті доріг вул. Шопенко проспект С.Бандери, за участю автомобіля «Hyundai Tucson» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником транспортного засобу «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до Звіту № 634 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] ,наданого ФОП [PERSON] , вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження його КТЗ при ДТП, станом на 14.06.2021 склав 139 542,47 грн. Згідно умов договору страхування та ліміту відповідальності за полісом № 203129145, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виконало виплату страхового відшкодування в сумі 130 000,00 грн, що стверджується розрахунком суми страхового відшкодування від 09.07.2021, страховим актом № 109.01212321-2 від 17.08.2021 та платіжним дорученням № 46485612 від 17.08.2021. 19.08.2021 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про відшкодування збитку з додатком копій необхідних документів, однак, дану претензію відповідач залишив без уваги. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що розмір виплати за пошкоджений автомобіль «Mercedes-Benz\~GLC\~200 d», номерний знак [NUMBER] , склав 130 000,00 грн, яку позивач сплатив, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки останній спричинив дорожньо-транспортну\~пригоду такерував т/з без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, відтак просить стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення шкоди в порядку регресу. Цивільним кодексом України\~передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст.993 ЦК України). Згідно з положеннями\~статті 11 ЦК України\~заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. За змістом статей\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» та статтею 993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів\~статті 512 ЦК України\~відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 0506.2018 справа № 910/7449/17. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. б ст. 38.1.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспорти засобом відповідної категорії. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2021 у справі № 607/10145/21, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 993327 від 06.06.2021 встановлено, що на момент вчинення ДТП, відповідач [PERSON] керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд погоджується з тим, що [PERSON] на час вчинення ДТП, яка мала місце 06.06.2021, керував транспортним засобом без права на керування транспорти засобом відповідної категорії. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Закону № 2443 VIII\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38\~вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 701/167/18-ц, від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до положень п. б ст. 38.1.1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 130 000,00 грн. У відповідності до ст. ст. 12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з\~відповідача на користь позивача в порядку регресу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 130 000,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у\~разі\~задоволення позову\~-\~на\~відповідача; 2)\~у\~разі\~відмови в\~позові\~-\~на\~позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved