Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

17 жовтня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла вищезазначена позовна заява, з проханням : розірвати договір на виконання робіт № 1 від 21 вересня 2022 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] , та стягнути грошові кошти у сумі 223245,46 грн., а також понесені судові витрати ( а. с. 1-9). Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 21.09.2022 між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір на виконання робіт № 1 монтаж паркану довжиною 162 м.п. за адресою : [ADDRESS] . За умовами договору виконавець зобов`язався виконати роботи у строк 30 днів з дати отримання передоплати від замовника у розмірі 212494 гривень. Загальна вартість робіт 51840 гривень. Крім того зазначено, що оплата за виконану роботу проводиться готівковим розрахунком 30% після підписання договору, решта 70% коштів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. На виконання умов договору, позивачем було сплачено відповідачу : 28.09.2022 - 15500 гривень, 28.09.2022 75800 гривень, 04.10.2022 83500 гривень, 20.03.2023 -1500 гривень, 07.10.2022 4000 гривень, 11.10.2022 8500 гривень, 15.10.2022 5350 гривень, що загалом становить 194150 гривень. Умови договору не виконано, відповідач не приступив до виконання робіт, матеріалів для виконання робіт закуплено не було. Після тривалих перемовин, відповідачем було повернуто позивачу 4000 гривень. Ухвалою від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 35). У судовому засіданні 10.05.2024 представник позивача Коренчук Т.О. позов підтримала, надала пояснення, у тому числі письмові (а.с.71-75). Зокрема зазначила, що на підтвердження виконання своїх зобов`язань позивач надала докази передачі та перерахування коштів на суму 192650 грн., крім того було передано 1500 грн. без відповідного підтвердження, що виконавець ФОП [PERSON] визнав, підписавши відповідну розписку. Звертає увагу, що належних і допустимих доказів того, що відповідач приступив до виконання умов укладеного договору ним не надано, у тридцятиденний строк жодних робіт не виконано. Відповідачем було доставлено на ділянку частину матеріалів, а саме: труб металевих, Проте розмір та кількість доставлених труб позивач встановити не може, так як виконавцем не було надано замовнику жодних підтверджуючих документів щодо кількості доставлених труб та їх вартості, яrа була сплачена виконавцем для їх придбання. Позивач стверджує, що доставлених матеріалів категорично не вистачало, позиву довелося самостійно докуповувати значну частину труб для завершення побудови конструкції паркану. Інформація, зазначена у копії товарного чеку, наданого в відповідачем (№3262/1 від 29.09.2022) не відповідає дійсності, таку кількість труб відповідач позивачу не доставляв. Надана копія чеку не відповідає вимогам,чинного законодавства, неможливо встановити, хто був продавцем товару, відсутні підписи уповноважених осіб. А тому копію наданого товарного чеку позивач вважає неналежним і недопустимим доказом, так як неможливо встановити, ким і кого вони були придбані , що вони були придбані на виконання Договору №1 від 21.09.2022. Позивач категорично не погоджується з твердженнями відповідача щодо здійснення монтажу та заливки стрічкового фундаменту, оскільки такі роботи виконувалися чоловіком позивача [PERSON] та сусідом по дачній ділянці. Переписку в мобільному додатку для обміну текстовими повідомленнями та копії замовлення №4278 від 2809.2022 позивач вважає неналежними і недопустимими доказами, так як вони не доводять факту купівлі та оплати відповідачем профнастілу та саморізів по металу. У судовому засіданні 10.05.2024 відповідач [PERSON] зазначив, що лише частково визнає позов на суму 120000 гривень, в іншій частині: ним було закуплено і доставлено матеріал труби та арматура на загальну суму 71385,73 грн., а також виконані роботи по встановлення стовпчиків та зварювальні роботи, необхідні для кріплення профнастилу. Бетонування під огорожу зі сторони вулиці він не проводив. Він замовив профнастил на ТОВ «Концерн буд», сплатив 65000 грн., 18753 грн. недоплатив. За його підрахунками всього отримав від позивачки коштів на загальну суму 184300 грн., з яких 75800грн. та 83200 грн. за матеріал інша частина коштів в оплату робіт. Розписку про отримання коштів на загальну суму 194150 грн., яку підготовила позивач він підписав, не читаючи, перебуваючи у стані сп`яніння. Саме внаслідок того, що він захворів через вживання алкоголю, він не завершив виконання розпочатих робіт за договором. Факт укладення договору відповідач визнає. У призначене судове засідання 27 червня 2024 року на 15.00 годин сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.106-107). Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надійшло. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] («Виконавець») та позивачкою [PERSON] («Замовник») було укладено Договір на виконання робіт № 1 ( а. с. 14-17). Відповідно до п. 2.1. Договору, виконавець виконує наступні роботи: монтаж паркану довжиною 162 м.п. за адресою : [ADDRESS] . Перелік видів робіт та їх вартість визначаються у Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною, п. 2.2. Договору, а саме : монтаж паркану в готовому виді, 162 м.п. сума 51840 грн. (а.с.18). Згідно із п. 3.1. Договору, виконавець зобов`язується виконати роботи у строк 30 днів з дати отримання передоплати від замовника відповідно до п. 5.3. цього Договору. Моментом передоплати є дата зарахування коштів від замовника на розрахунковий рахунок Виконавця, який вказаний у договорі. Відповідно до п. 5.3. Договору, загальна вартість робіт становить 51840 гривень. Вартість матеріалів компенсується замовником, згідно додатку № 2, окремо за 100 % передоплатою, в розмірі 212494 гривень, готівковим шляхом, п. 5.3. Договору. Згідно п. 5.4. Договору, оплата за виконану роботу проводиться готівковим розрахунком 30% після підписання договору, решта 70% кошти після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт, оплата за матеріали з зарахування на рахунок виконавця має відбутися з моменту підписання договору. З долученого додатку № 1 до договору № 1 від 28 вересня 2022 року встановлено, що 28 вересня 2022 року відповідачем було отримано від позивача кошти в рахунок вартості робіт у розмірі 15500 гривень ( а. с. 18). В рахунок вартості матеріалів відповідачем було отримано 28 вересня 2022 року 75800 гривень та 04 жовтня 2022 року 83500 гривень, що підтверджується додатком № 2 до договору ( а. с. 19). Крім того на розрахунковий рахунок відповідача позивачем були сплачені наступні кошти : 07.10.2022 4000 гривень, 15.10.2022 5350 гривень, 11.10.2022 8500 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями ( а. с. 21-23). Тобто, всього позивачем сплачено готівковими коштами та перераховано безготівковими платежами в рахунок укладеного договору на загальну суму 192650 грн. (15500,00+75800,00+ 83500,00+4000,00+5350,00 +8500,00). Крім того, розпискою від 20 березня 2023 року (а.с.20) відповідач підтвердив факт отримання від позивачки грошових коштів у загальному розмірі 194150 грн., що підтверджує пояснення представника позивача, про те, що 1500 грн. були передані відповідачу без складання розписки в момент їх передачі. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~626\~ЦК України\~ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст.\~629\~ЦПК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із\~ст.\~638\~ЦК України\~ договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із\~ч.\~ч.\~ 1,\~2\~ст.\~837\~ЦК України за договором\~підряду одна\~сторона (підрядник)\~зобов`язується\~на свій\~ризик виконати\~певну роботу\~за завданням\~другої сторони\~(замовника),\~а замовник\~зобов`язується\~прийняти та\~оплатити виконану\~роботу. 2. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] умови договору щодо внесення передоплати за договором (в цілому сплачено 73,45% від обумовленої договором суми : вартість робіт 51840,00 грн., вартість матеріалів 212494,00 грн., всього - 264334, 00 грн., сплачено 194150,00 грн.). Відповідачем ФОП [PERSON] умови договору щодо монтажу паркану, у тому числі у строк, визначений п. 3.1. Договору, не виконано. Ця обставина відповідачем не заперечується, а також підтверджується: письмовою розпискою [PERSON] від 20.03.2023 (а.с.20) та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які фактично виконували роботи по заливці фундаменту, облаштування стовпчиків під паркан. Так, відповідно до розписки, підписаної відповідачем, датованої 20 березня 2023 року (а.с.20) він підтвердив зобов`язання виконати роботи по монтажу паркану довжиною 162 метри погонних, за адресою: [ADDRESS] , в строк до 10 травня 2023 року, а також, у разі невиконання вказаних робіт до 10 травня 2023 року, зобов`язався в строк до 15:00 години 15 травня 2023 року повернути всі отримані від [PERSON] грошові кошти у розмірі 194150 грн. Доводи відповідача, що він частково виконав роботу та придбав частину матеріалів на суму 71385,73 грн.(з урахуванням вартості доставки 1500 грн.) судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в силу положень цивільного кодексу України до укладеного сторонами договору, зважаючи на його вартість, встановлено обов`язкову письмову форму (п.3 ч.1 ст.208. ЦК України). Виходячи зі змісту п.п. 5.5, 5.5 Договору здача робіт виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється Актом прийому-передачі виконаних робіт, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після фактичного завершення робіт. Підписання Акту прийому-передачі представником замовника є підтвердженням відсутності претензій до виконавця з його боку. Належних письмових доказів на підтвердження факту часткового виконання умов договору, у тому числі щодо придбання матеріалів та передачу їх позивачу, часткового виконання робіт, відповідачем не надано. Згідно із вищевказаною підписаною відповідачем розпискою від 20 березня 2023 року (а.с.20) він підтвердив невиконання зобов`язань за договором. Заперечення відповідача, що він не ознайомлювався зі змістом розписки підготовленої позивачем, оскільки перебував у стані сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цієї обставини відповідачем ФОП [PERSON] надано не було Крім того, встановлено, що відповідач частково повернув позивачу отримані кошти на загальну суму 4000 гривень, що підтверджується квитанціями АТ «Приватбанк» від 03.07.2023 (а. с. 24, 25). Щодо наданої відповідачем копії товарного чеку № 3262/1 від 29 вересня 2022 року , назва товару та послуг : труба 4-х40х2, труба 40х20х2, арматура 12, доставка, - на загальну суму 71385,73 ( а.с. 63), то відповідачем не доведено належність вказаного доказу, оскільки він не містить відомостей про продавця та покупця товару, не підтверджує проведення оплати. Крім того, відсутні докази, що ці матеріали у зазначених обсягах були доставлені за адресою місця виконання робіт та передані позивачу, або використані для монтажу паркану відповідно до умов укладеного сторонами Договору. Жодних актів прийому-передачі між сторонами складено не було. Показання свідків про те, що на ділянці відповідача знаходились якісь труби та арматура в кількості, що не була достатньою для монтажу паркану, не можуть бути такими належними і допустимими доказами. А рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Так само відповідачем не доведено належність наданого документу заказ покупця №4278 від 28 вересня 2022 року на профнастил ПС-10 та саморізи по металу 4,8х19 на загальну суму 83753 гривень (а.с. 61). Як визнано відповідачем, вказаний профнастил він не отримував, належних і допустимих доказів перерахування коштів за цим заказом, окрім листування у мобільному додатку (а.с.62) відповідачем не надано. Крім того, наданий документ є очевидно недопустимим доказом, оскільки відсутні будь-які підписи уповноважених суб`єктом господарювання осіб, які б підтверджували його дійсність. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст.\~611\~ЦК України\~визначено,\~що у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема : 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно із умовами п.10.5 Договору цей Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або чинному в Україні законодавстві. Частиною 2\~ст.\~651\~ЦК України\~ визначено,\~що договір\~може бути\~змінено або\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною\~та в\~інших випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Встановлено, що відповідачем були істотно порушені умови укладеного договору. Ця обставина підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що здійснили будівництво паркану, який мав бути побудований відповідачем, та що матеріали для будівництва забезпечив чоловік позивачки. А також факт невиконання умов договору підтверджується розпискою відповідача від 20.03.2023. Таким чином, позивачем доведено наявність підстав для розірвання укладеного сторонами Договору на виконання робіт від 28 вересня 2022 року, у зв`язку істотним порушенням відповідачем ФОП [PERSON] умов договору, внаслідок чого позивач була вимушена виконати роботи з монтажу паркану самостійно, залучивши з цією метою інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Суд дійшов висновку, що у зв`язку із розірванням договору позивач має право на відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 190150,00 грн., що відповідає сумі переданих та перерахованих відповідачу коштів, за виключенням фактично повернутих коштів в сумі 4000 грн., та вимогам ст.22 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. В силу вимог ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.552 ЦК України сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до умов п.7.5 Договору у випадку порушення строку виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Суд перевірив наведений в позовні заяві розрахунок пені за період з 11.05.2023 до 11.10.2023 на загальну суму 37471,52 гр., відповідно до якого пеня нараховувалася на фактичну суму сплачених (та неповернутих позивачу) коштів та з урахуванням розміру облікової ставки НБУ, кількості днів прострочення : - з 11.05.2023 по 03.07.2023 : 194150,00 грн. х 25х2:365х54дні:100= 14361,78 грн. - з 04.07.2023 по 27.07.2023 : 190150,00 грн. х 25х2:365х24дні:100= 6251,51 грн. - з 28.07.2023 по 14.09.2023 : 190150,00 грн. х 22х2:365х49дні:100= 11231,87 грн. - з 15.09.2023 по 11.10.2023 : 190150,00 грн. х 20х2:365х27дні:100= 5626,36 грн. Всього : 14361,78+6251,51+11231,87+5626,36 =37471,52 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦРК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що у період після спливу 30 днів з дати отримання передоплати (30% від обумовленої суми вартості робіт та вартості матеріалів сплачено 28.09.2022) позивач пеню не нараховувала по 10.05.2023 включно (дата виконання робіт, зазначена боржником у розписці від 20.03.2023) (а.с.20). Крім того, відповідно до вказаної розписки позивач очікувала, що відповідач має повернути їй сплачених нею кошти в сумі 194150 грн. в строк до 15.00 год. 15.05.2023. Оскільки кошти повернути не були, у позивача виникло право звернутися до суду з відповідним позовом про розірвання договору та відшкодування збитків. Суд звертає увагу, що п.7.5 Договору передбачав відповідальність саме за порушення строку виконання робіт, а тому з урахуванням ч.3 ст.551 ЦК України, засад розумності, виваженості та справедливості, вважає необхідним зменшити розмір нарахованої позивачем пені з 37471,52 грн. до 14850 грн.. Також суд дійшов висновку щодо безпідставності заявленої вимоги про стягнення 3% річних. Так, ст.625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, у тому числі ч.2 цієї статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору, а також продовжуючи нараховувати пеню до дати складання позовної заяви, позивач фактично визнала, що домовленості між сторонами у письмовій формі щодо розірвання договору досягнуто не було, що відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, а тому право вимоги виконання грошового зобов`язання на зазначену суму у позивача виникло з моменту ухвалення відповідного рішення суду. Таким чином, підстави для нарахування 3% річних відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України у зазначений в позовній заяві період :з 11.05.2023 по 11.10.2023 (за який, зокрема, нарахована пеню) відсутні. Підсумовуючи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову на загальну суму 205000 гривень, з яких: 190150 гривень заподіяні збитки на суму сплачених за договором коштів та 14850 гривень пеня за порушення умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст.\~141\~ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2050 гривень (а. с. 26) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial