Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

24 травня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2023 року у Захарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 75. Спільних малолітніх/неповнолітніх дітей у сторін немає, однак відповідач не бажає у позасудовому порядку звертатися до відділу ДРАЦС та розривати шлюб. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів. Як наслідок сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Неодноразові спроби примирення не дали бажаного результату. Спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 26 червня 2024 року о 08 год 30 хв., з повідомленням сторін (а.с. 12). У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.16). Водночас звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Разом з тим, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, ураховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2023 року у Захарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 75,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 травня 2024 року (а.с. 3). Із тексту позовної заяви вбачається, що подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів. Як наслідок сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Неодноразові спроби примирення не дали бажаного результату. Спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони малолітніх/неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач не бажає у позасудовому порядку розривати шлюб. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного вище та ураховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку, що оскільки встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved