Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

16.04.2024 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася 31.07.2023 після [PERSON] . 15.05.2024 справу передано головуючому судді Цитульському В.І. Ухвалою суду від 15.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін, витребувано спадкову справу після [PERSON] . Судове засідання призначено на 04.06.2024. У зв`язку із ненадходженням до суду спадкової справи, у судовому засідання 04.06.2024 оголошено перерву до 20.06.2024. Узагальнені доводи учасників справи. Позов мотивований тим, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , який склав заповіт на користь позивача. Останній не звернувся із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців від дня смерті спадкодавця у зв`язку із наступним: 1) позивач є багатодітним батьком; 2) позивач потребує лікування та медичних оглядів; 3) із 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану; 4) постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 визначено про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини не більше ніж на чотири місяці. Обґрунтування відзиву на позов зводяться до відсутності об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини. У відповіді на відзив позивач вказує на наявність в нього тяжкої хвороби. В судовому засіданні учасники надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відзиві. Обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. 17.02.2021 [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті останнього інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було. Заяву про прийняття спадщини позивачем подано 29.02.2024. Позивачем зареєстровано шлюб 11.12.2010, він є батьком трьох дітей: 2009, 2013 та 2015 років народження. Позивачем долучено медичні документи за період з 06.12.1995 по 27.02.2023. За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1\~211,20 грн. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За приписами ч.3 вказаної статті, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 у справі №6-1320 цс 17 зазначено про те, що за змістом частини третьої статті 1272\~ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків, дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18, від 17.08.2023 у справі №626/274/22. В постанові від 11.06.2024 у справі №758/10908/22 Верховний Суд вказав, надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, хворобою, лікуванням є недостатніми доказами, оскільки узагалі не охоплюють період строку, відведеного на прийняття спадщини. За вказаних обставин Верховний Суд виснував, що враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність і розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суди попередніх інстанцій надали належну правову оцінку наявним у справі доказам та взаємовідносинам сторін, за сукупності яких дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його брата. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 05.06.2024 у справі №200/1715/23, згідно з усталеної практики Верховного Суду, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом (Постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17). Суд звертає увагу скаржника на те, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень в абсолютно всіх випадках. Разом з тим, скаржник не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні у конкретно його випадку вплинуло на пропуск строку на касаційне оскарження судового рішення у цій справі. За висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 08.04.2024 у справі №334/2358/23, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відповідно до якої перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, є помилковими. Основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України та цього Кодексу. Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього\~Кодексу\~або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта\~статті 4 ЦК України). Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах\~ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 25.01.2023 у справі №676/47/21, від 21.06.2023 у справі №175/1404/19, від 16.08.2023 у справі №520/15620/17. Окрім того, сам позивач вказує, що зміни, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 були виключені згідно постанови №469 від 09.05.2023. Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Висновки суду. Покликання позивача на те, що він є багатодітним батьком, а в Україні введено режим воєнного стану не заслуговують на увагу. Так позивачем не наведено жодного конкретного факту за яким вказані обставини перешкодили йому звернутися до нотаріуса. Звертає на себе увагу також той факт, що на момент звернення позивача до нотаріуса та до суду вказані вище обставини не припинилися, тобто встановлено, що такі не перешкоджали зверненню до суду. Не заслуговують на увагу також посилання позивача на необхідність лікування. Так позивачем не надано жодного медичного документу, який би вказував на факт його лікування в межах строку для прийняття спадщини. Також позивачем не надано жодного доказу того, що фізичний стан перешкоджав йому звернутися до нотаріуса. Навпаки позивач вказав, що увесь час він працював за трудовим договором. Відхиляються судом також покликання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164, оскільки її норми були виключені згідно постанови №469 від 09.05.2023, тобто ще до смерті спадкодавця. Крім того така постанова не підлягає до застосування оскільки суперечила нормам ЦК України. Підсумовуючи наведене вбачається, що позивачем не доведено існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для прийняття ним спадщини. За вказаних обставин задоволення позову буде порушенням принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, а також порушенням таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову відсутні підстави для компенсації позивачу сплаченого ним судового збору. Відповідачем не заявлялося до стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed