Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Прокурор Лозан І.В. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю та просить розглядати справу в його відсутності, в зв`язку із зайнятістю в розгляді кримінального провадження. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Софія Швачій подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] викликався до суд в порядку, встановленому ЦПК України. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов, суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також\~встановлено, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації та на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.10.2013 року, зареєстрованих в реєстрі за № 3737 та №3739 набув права власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 7322086400:02:002:0069 площею 1,1463 га та за кадастровим номером 7322086400:02:002:0026 площею 1,227 га, які розташовані у межах Мошанецького старостинського округу Дністровського району та 18.10.2013 [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2024 року № 363392306 та № 363391990. Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області №15-480ВИХ-24 від 02.02.2024 року [PERSON] є громадянином російської федерації та при цьому документований посвідкою на постійне проживання в Україні за № [NUMBER] від 06.08.2014 з терміном дії «безстроково». Згідно інформації зі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2013 та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) проживає за адресою: [ADDRESS] . Отже відповідач, будучи іноземним громадянином, з жовтня 2013 року набув право власності на вказані вище земельні ділянки сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно їх не відчужив, що є підставою для припинення його права власності на вказані вище земельні ділянки та їх конфіскації за рішенням суду, виходячи з такого. Так,\~статтями 13, 14\~Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом\~положень ст. 41 Конституції України,\~ст.\~ст. 319, 321\~ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до\~ч.\~1,\~2 ст.\~38\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до\~ ст.\~378\~ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1,2,4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці,\~особи без\~громадянства можуть\~набувати право\~власності на\~землю (земельні\~ділянки)\~відповідно до\~закону. Права та\~обов`язки\~суб`єктів\~права власності\~на землю\~(земельну\~ділянку)\~встановлюються законом.\~Згідно п.\~а)\~ч.1\~ст.\~80\~Земельного кодексу\~України суб`єктами\~права власності\~на землю\~є громадяни\~та юридичні\~особи -\~на землі\~приватної власності.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~81 ЗК\~України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~145\~ЗК України\~якщо до\~особи переходить\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~яка за\~цим Кодексом\~не може\~набуватися нею\~у власність,\~ця ділянка\~підлягає відчуженню\~її власником\~протягом року\~з моменту\~переходу такого\~права.\~ У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1 ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Також п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 5 ст. 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.354 ЦК України до особи\~може бути\~застосовано позбавлення\~права власності\~на майно\~за рішенням\~суду як\~санкція за\~вчинення правопорушення\~(конфіскація)\~у випадках,\~встановлених законом. Конфісковане\~майно переходить\~у власність\~держави безоплатно,\~крім випадків,\~визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює земельні правовідносини та право власності на землю, зважаючи на те, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Отже, суд вважає, оскільки відповідач [PERSON] , будучи іноземним громадянином, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровими номерами 7322086400:02:002:0026 площею 1,227 га, за кадастровим номером 7322086400:02:002:0069 площею 1.1463 га та з 18.10.2013 року по 13.10.2014 року, добровільно їх не відчужив, тому слід припинити його право власності та конфіскувати вказані вище земельні ділянки шляхом їх продажу на земельних торгах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] \~ [INFO] \~(посвідка\~на постійне\~проживання ІН073635\~від 06.08.2014) слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, а також стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, так як\~при подачі\~позовної заяви\~було сплачено\~судовий збір\~лише за\~одну вимогу\~немайнового характеру,\~а відповідно\~до відповідно\~до ч.3\~ст.\~6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну\~вимогу немайнового характеру. На підставі\~ ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України,\~ч.\~1,\~2 ст.\~38,\~ч.1\~ст.39\~ Закону\~України «Про\~міжнародне приватне право»,\~ ст. 354, ст. 378, ч.2 ст. 373, ч.1,2,4 ст. 374, п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України, ст.80,81, ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України,

Outcome: approved