Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. 25.04.2024 подала позовну заяву до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав, в якій просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2018, від якого у них народилjся двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ..У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та повномасштабного вторгнення [PERSON] разом з дітьми в цілях безпеки залишила територію України переїхала жити до Німеччини та тимчасово оселилася у центрі для біженців Німецького Червоного Хреста. Протягом тривалого часу [PERSON] та [PERSON] підтримували зв`язок, також батько спілкувався з дітьми. Однак, починаючи з червня 2023 матір дітей проживає окремо з іншим чоловіком в Німеччині та у зв`язку з тим, що неналежно виконувала покладені законом на матір обов`язки, Службою у справах дітей Німеччини було відібрано дітей у матері. Зокрема, матір покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Вважає, що в інтересах дітей краще буде проживати саме з батьком в Україні, який дуже любить своїх дітей і завжди приділяв їм багато часу, має стабільний самостійний не малий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їхньої особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вищі обставини позивача змусили звернувся з даним позовом та просити позбавити відповідача батьківських прав. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 25.04.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 26.04.2024 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.04.2024 провадження у справі відкрито, визначено що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.06.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов з підстав зазначених в позовній заяві підтримав та просив позов задоволити. Додатково вказав, що через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків діти були відібрані працівниками соціальної служби та наданий час з нею не проживають.Пояснив суду, що позива через війну вивезла дітей за кордон де проживала на протязі певного часу,однак вподальшому не виявила бажання їх виховувати, через що соціальні служби міста забрали у відповідачки дітей та помістили у притулок. Для того щоб забрати дітей він звертався до Уповноваженого з прав дитини та йому порекомендували звернутись до суду для того щою повернути дітей в Україну. Також вказав, що відповідачка не має наміру виховувати дітей та знає про розгляд справи. Представник позивача - адвокат Білик Р.О. позов підтримала. Додатково пояснила, що у зв`язку з початком в Україні воєнного стану, відповідачка з дітьми поїхала в Німеччину. Проживаючи з дітьми за межами України, відповідачка не виконувала своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з цим діти були відібрані від неї соціальними службами. В подальшому працівниками соціальної служби Німеччини було повідомлено позивача про ситуацію, яка склалася. На даний час відповідачка своєї поведінки по відношенні до дітей не змінила, остання не цікавиться їх життям, відтак просить позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав про відношенні до її малолітніх дітей задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду засобами поштового зв`язку надіслала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Вказала, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подано клопотання, в якому просить суд розгляд даної справи проводити у відсутності представника Служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівської області. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області (а.с.15). Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 02.10.2018 Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 28.04.2022 відділом РАЦС м. Ессен (а.с.14,17-18). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №465/08-19 виданого 01.04.2024 центром надання адміністративних послуг Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області (а.с.19). Відповідно до Акту обстеження умов проживання складеного 08 квітня 2024 року начальником Служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради, [PERSON] , провідним спеціалістом служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради [PERSON] встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з трьох кімнат, двох коридорів, ванни, туалету. Умови проживання хороші, до будинку проведено воду, світло, інтернет. В будинку затишно та світло. Для дітей виділено окрему дитячу кімнату. Діти мають іграшки, одяг, взуття та забезпечені всім необхідним. Як встановлено судом в ході розгляду судової справи відповідачка [PERSON] разом з малолітніми дітьми сторін [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану виїхала за кордон та на даний час проживає в Республіці Німеччина. З долучених позивачем [PERSON] доказів, судом встановлено, що 09.06.2023 Центр розміщення біженців повідомив на гарячу лінію Управління у справах молоді міста Ессен про неналежне виховання відповідачкою [PERSON] її дітей. Після відвідування 12.06.2023 сім`ї, з`ясувалося, що матір виснажена, а діти занедбані (часті порушення нагляду, відсутність медичної допомоги, недостатня співпраця в організації фінансів та медичного страхування), тому їх було взято під опіку. Службою у справах дітей та молоді було винесено попереджувальний припис щодо [PERSON] . Приводом стала неналежна опіка відповідача над дітьми, залишення їх без догляду. У зв`язку з чим 13.06.2023 управлінням у справах неповнолітніх було взято під опіку дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується рішенням Управління у справах дітей та молоді міста Ессен. Після того, як відповідачку було взято під опіку вона доклала чимало зусиль, щоб знову бути із дітьми. 02.07.2023 [PERSON] переїхала до центру матері і дитини, яким опікувалася організація «Ауфвінд» у Люнені. 07.07.2023 року з дитячого відділення невідкладної допомоги до матері у Центр матері та дитини переїхала [PERSON] , а 12 липня 2023 року повернули [PERSON] . В подальшому [PERSON] разом з дітьми поселили в окрему квартиру, розташовану навпроти офісів персоналу. [PERSON] спочатку докладала чимало зусиль, щоб діти були з нею і їх більше не забирали, намагалася виправити помилки у догляді та вихованні дітей, проте центром було зафіксовано випадки неналежного догляду, а саме матір часто розмовляла по телефону і їй постійно потрібно було нагадувати, що вона повинна піклуватися про дітей, також [PERSON] мала необмежений доступ до телефону, на що матір не завжди звертала увагу. [PERSON] могла залишити дітей без нагляду в кімнаті. У зв`язку з вищевказаним Органом опіки та піклування було запропоновано [PERSON] угоду, у відповідності до умов якої, вона зобов`язалась:ззабезпечити постійний нагляд за дітьми. Діти не повинні залишатися самі в коридорі або в кімнатах без відповідного нагляду. Поза групою мати дитини також забезпечує нагляд, подбати про те, щоб діти в квартирі не мали доступу до джерел небезпеки, таких, як тютюн, ножі або миючі засоби; стежити за тим, щоб будинок був захищений для дітей. Продукти харчування зберігаються належним чином. Сміття зберігається у відведених для цього місцях і регулярно вивозиться; стежити за тим, щоб діти не мали доступу до контенту на своїх смартфонах або інших пристроях, який загрожує їх благополуччю. Відповідач зобов`язалась виконувати та дотримуватись вищезазначеного Договору для захисту добробуту дітей. Вищезгадані охоронні зобов`язання супроводжуються та документуються персоналом групи проживання за допомогою відповідних заходів. Якщо домовленості не дотримуються, і в результаті благополуччя дітей опиняється під загрозою, група проживання залишає за собою право вжити подальших заходів, наприклад, припинити дію заходу. Центром неодноразово було організовано зустрічі у рамках Плану допомоги де обговорювалися проблеми в догляді та вихованні, проте [PERSON] не завжди погоджувалася з ними. Центром було організовано щогодинні перевірки, які реєстрували особливі випадки та інциденти, але відповідачка зазвичай по-іншому сприймала ситуації та не погоджувалась з ними. Інциденти пов`язані із концепцією захисту накопичувалися із кожним днем. 01.12.2023 діти були взяті під опіку та переведені до спеціальних закладів, що підтверджується рішеннями Управління у справах молоді міста Ессен. На думку служби у справах неповнолітніх [PERSON] переживає значні труднощі, внаслідок яких вона не в змозі взяти на себе відповідальність за своїх дітей, навіть за умови інтенсивної підтримки. 04.12.2023 Управлінням у справах молоді було видано заяву про зняття опіки відповідно до пар.1666 Цивільного кодексу Німеччини в рамках тимчасової судової заборони. 13.12.2023 Місцевим судом Ессена було винесено наказ про тимчасову судову заборону щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно якого опікуном дитини [PERSON] призначено управління у справах молоді району Боркен. Вище вказані обставини змусили [PERSON] звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з підстав неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. При ухвалені даного рішення, суд також враховує, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Зокрема, суд погоджується з аргументами сторони позивача та вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. З обставин справи вбачається та не заперечується відповідачкою, що даний час малолітні діти сторін не проживають з матір`ю за одною адресою, так як у зв`язку неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків Управлінням у справах молоді було вжито заходів та з 01.12.2023 діти були взяті під опіку та переведені до спеціальних закладів. Матеріалами справи знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачка участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не виявляє до них батьківської турботи. Жодних доказів, відповідно до вимог ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, які б спростовували винну поведінку відповідачки, а саме: її свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенні до малолітніх дітей відповідачкою не подано, а судом не встановлено. Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачкою будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що, в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідачка бажає виправити свою поведінку в інтересах дітей. Суд також при прийнятті рішення по справі враховує висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області, органу опіки та піклування, відповідно до якого, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Тому, з урахуванням викладеного, діючи в інтересах дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами відповідачки як матері, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, судом береться до уваги, що відповідачка позовні вимоги визнала, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, на переконання суду, позбавлення батьківських прав відповідачки не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, виконання своїх батьківських обов`язків, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивачки 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved