Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона працювала в Бориспільському міському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді завідувача відділення організації надання натуральної та грошової допомоги. 29 лютого 2024 року наказом директора Бориспільського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №37-к позивач була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 29 лютого 2024 року [PERSON] була виплачена компенсація за 34 календарних дні невикористаних відпусток. Компенсацію за 4 календарні дні щорічної додаткової відпустки в розмірі 1939\~гривень 71\~копійки не було виплачено одразу при звільненні, а лише 28 березня 2024 року, тобто мала місце затримка розрахунку 28 календарних днів. В подальшому відповідач змінив назву на Бориспільський міський Центр інтегрованих соціальних послуг. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 23429 гривень 56 копійок (836,77 (розмір середньоденного заробітку) х 28). 2. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року (а.с.34) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 квітня 2024 року (а.с.36) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] просять зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, врахувавши ту обставину, що Бориспільський міський Центр інтегрованих соціальних послуг є бюджетною комунальною некомерційною установою. Вони посилаються на те, що у зв`язку з відсутністю у відповідача інспектора кадрів, була допущена помилка в розрахунку кількості днів невикористаної щорічної відпустки відповідача. Ця помилка була виправлена та 14 березня 2024 року внесені зміни в наказ про звільнення [PERSON] .Оскільки фінансування заробітної плати Бориспільському міському Центру інтегрованих соціальних послуг проводиться двічі на місяць, позивачу була виплачена сума в розмірі 1939 гривень 71 копійки в день виплати заробітної плати усім працівникам. Крім того, представники відповідача [PERSON] та [PERSON] посилаються на великий розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і просять відмовити у стягненні судових витрат. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] працювала в Бориспільському міському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді завідувача відділення організації надання натуральної та грошової допомоги. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на ім`я [PERSON] (а.с.9-10). Наказом директора Бориспільського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №37-к від 29 лютого 2024 року (а.с.7-8) позивач була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Бориспільської міської ради №3061-48-VІІІ від 15 грудня 2023 року було змінено назву Бориспільського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на Бориспільський міський Центр інтегрованих соціальних послуг. Спірні правовідносини регулюються главою VII «Оплата праці» КЗпП України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у вказаний строк при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у пунктах 89, 90, 92 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і що таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Сама лише наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум; момент виникнення такого спору, прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника, істотність розміру недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком працівника не впливають на розмір майнових втрат, яких зазнає працівник у зв`язку з простроченням розрахунку. З іншого боку, істотним є період такого прострочення. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту наказу директора Бориспільського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №37-к від 29 лютого 2024 року (а.с.7-8) вбачається, що відповідач мав виплатити [PERSON] вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку та компенсацію за період 2023 року - 30 днів, за 2024 рік - 4 дні. Наказом Бориспільського міського Центру інтегрованих соціальних послуг №115-к від 14 березня 2024 року (а.с.13) було змінено кількість днів, які підлягають компенсації позивачу: компенсація за період 2023 року - 33 дні, за 2024 рік - 5 днів. Зі змісту листа Бориспільського міського Центру інтегрованих соціальних послуг №1-37/286 від 22 березня 2024 року (а.с.16) вбачається, що на підставі означеного наказу [PERSON] було донараховано компенсацію за невикористану відпустку за 4 календарні дні в розмірі 2881 гривні 47 копійок, з урахуванням переплати сума, яка належить до виплати становить 2409 гривень 57 копійок. При цьому вказано, що означена сума буде виплачена до кінця березня 2024 року. Зі змісту довідки АТ «Райффайзен Банк» від 16 квітня 2024 року (а.с.20) вбачається, що 28 березня 2024 року відповідач сплатив [PERSON] залишок заробітної плати, що підлягала виплаті при звільненні, в розмірі 1939 гривень 71 копійки. У зв`язку з тим, що Бориспільський міський\~Центр інтегрованих\~соціальних послуг допустив затримку розрахунку при звільненні позивача, у відповідача виник обов`язок виплатити на користь [PERSON] середній заробіток. Зі змісту довідки Бориспільського міського Центру інтегрованих соціальних послуг №1-37/292 від 25 березня 2024 року (а.с.11) вбачається, що розмір середньоденного заробітку позивача становить 836 гривень 77 копійок. Кількість днів затримки розрахунку при звільненні позивача за період часу з 29 лютого 2024 року до 28 березня 2024 року становив 21 робочий день, тому на користь позивача підлягав стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 17572 гривень 17 копійок (836,77 грн х 21 день). Однак суд, з урахуванням розміру недоплаченої суми позивачу та строку прострочення розрахунку, вважає за можливе зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, до розміру заборгованості по виплаті заробітної плати, а саме до 1939 гривень 71 копійки. З огляду на це суд висновує про те, що з Бориспільського міського\~Центру інтегрованих\~соціальних послуг на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1939 гривень 71 копійки. Підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в більшому розмірі відсутні. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилом ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок та понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4350 гривень 00 копійок. Ці обставини підтверджуються платіжною інструкцією від 16 квітня 2024 року (а.с.28), копією договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2024 року (а.с.21-23), актом наданих послуг до вказаного договору від 5 червня 2024 року (а.с.69). Позов [PERSON] задоволений частково, а саме на 8,28 % (1939,71 ? 100% / 23429,56). З огляду на це суд висновує про те, що з Бориспільського міського Центру інтегрованих соціальних послуг на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 100 гривень 29 копійок (1211,20 / 100%\~? 8,28%)та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 360 гривень 18 копійок (4350 / 100% ? 8,28%).

Outcome: partial