Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

24.06.2024 року генеральний директор комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради Людмила Українець звернуласядо суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного стаціонару в примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] , доставлений швидкою медичною допомогою у супроводі рідних та працівників поліції в комунальне підприємство «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР, у зв`язку з агресією до матері та сусідів. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР від 24.06.2024 р. є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Раніше за медичною допомогою до лікарів-психіатрів КП «РОЦПЗН» не звертався. Зі слів матері стан погіршився 2 місяці тому став замкнутий , викидав речі через вікно, приходив в гості до брата в шубі, постійно конфліктував з сусідами. Розмалював на своєму поверсі стіни на сходовому майданчику та квартиру безглуздими кольорами , змайстрував з тканини і пластикових труб ляльку, бо вважав, що це «мисливець за привидами». Напередодні госпіталізації вживав алкоголь (700-800 грам горілки), став агресивним, погрожував матері фізичною розправою, через що вона викликала поліцію. Гр. [PERSON] був доставлений ШМД в супроводі рідних та поліції в КП «РОЦПЗН». При поступленні зовні неохайний , одяг та руки у фарбі. Стверджує, що в лікарні опинився через «наговір» від мами та сусідів. Продуктивної психосимптоматики на момент огляду не виявлено. Далі каже, що мама і сусіди хочуть зробити його недієздатним, щоб з квартири створити магазин . Критика до свого стану значно знижена. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад , через який він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі, просить суд її задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР. В судовому засіданні лікар-психіатр пояснив, що хворий поступив до комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, оглянутий лікарями та встановлено, що він страждає на психічний розлад, через який потребує стаціонарного лікування та госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Прокурор вважає, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підлягає задоволенню, так як для цього наявні всі підстави. В судовому засіданні [PERSON] заперечив проти задоволення заяви та госпіталізацію його до психіатричного закладу. Адвокат Іванова О.І. в судовому засіданні просив прийняти рішення відповідно до доказів наявних у матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, заінтересованої особи, та особи щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, його адвоката, з урахуванням думки прокурора, вважає, що заява про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку підлягає задоволенню, оскільки для цього наявні всі підстави. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» від 24.06.2024 року є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який він вчиняє дії небезпечні для оточуючих. У зв`язку із тим, що його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В матеріалах справи наявна копія заяви матері [PERSON] [PERSON] адресована генеральному директору КП «РОЦПЗН», в якій вона просить пролікувати її сина. В статтях 339 та 340 ЦПК України\~закріплено, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно з ч.ч.1,2ст.342 ЦПК Українизалежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно доч.3\~ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбаченихстаттею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. В\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). Разом з цим матеріали даної справи містять належні, допустимі докази, які свідчать про наявність підстав для необхідності надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку, що встановлені законом (ст. 340 ЦПК України), тобто, наявні ознаки того, що психічні розлади в останнього досягли такого рівня, які виправдовують примусову госпіталізацію його до психіатричного відділення. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, зважаючи необхідність надання [PERSON] психіатричної допомоги, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved