Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

14.03.2024 року позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 2009 р. по 2012 р. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Її фінансовий стан не дозволяє повноцінно утримувати доньку самостійно. Відповідач є працездатним, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя. Ухвалою від 01.05.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи. 19.06.2024 сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Позивач подала заяву, в якій вказала розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на 16.05.2024, 19.06.2024 не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останнього до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. За таких обставин, відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимогст.247 ЦПК України. За ч.4 ст.\~268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розгляд справи призначався на 19.06.2024, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 24.06.2024. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позовною заявою підтверджується, що сторони перебували у шлюбі з 2009 р. по 2012р. Від спільного проживання у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.07.2010, виконкомом Артемівської міської ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №12 (а.с.5). Позивач з дочкою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , взяті на облік внутрішньо переміщеної особи та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 13.04.2022 (а.с. 3, 4). Відповідно дост. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно дост.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннямич.ч.1,2,3статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них,хто проживає окремо від дитини,може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.1,2ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ч.1ст.184 СК Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст.27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ч.1-5ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. За наведених обставин, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд враховує, що відповідач є працездатним здоровим чоловіком та має фізичну можливість утримувати дітей, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а тому враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку відповідно доЗакону України «Про державний бюджет України»та потреби дитини, які значно перевищують встановлений державою прожитковий мінімум, який не може забезпечити рівень життя дитини відповідного віку, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та вважає належним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно дост.141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. від якого позивач була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved