Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Пунько І. В. звернулась до суду з позовною заявою до Агрономічної сільської ради, [PERSON] про визначення додатково строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1982 року. 06 вересня 2022 року о 19.30 год. в результаті ворожого артилерійсько-мінометного обстрілу в районі м. Авдіївка Донецької області від поранень не сумісних з життям загинув її син [PERSON] . Однак, тіло загиблого забрати не було можливим, оскільки воно знаходилось в зоні ведення активних бойових дій. У зв`язку з цим встановлення факту його смерті здійснювалось в судовому порядку, а саме рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2023 року в справі №127/17294/23 встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці Вінницької області в районі м. Авдіївка Покровського району Донецької області. 21 червня 2023 року Відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Отримавши вказане свідоцтво, позивач звернулася до [INFO] для оформленням всіх необхідних документів за фактом смерті сина пов`язаної із захистом Батьківщини. В січні 2024 року позивачка отримала витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії №37 від 04 січня 2024 року, яким було визначено, що смерть солдата [PERSON] , яка настала [INFO] під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є смертю, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Під час отримання вищевказаного витягу, працівники ВОТЦК та СП роз`яснили їй про необхідність звернутись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Однак, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що встановлення факту смерті [PERSON] та в подальшому реєстрація органами РАЦС смерті останнього та видача свідоцтва про смерть була здійснена понад 9 місяців після смерті [PERSON] , що в свою чергу вказує на те, що з незалежних від позивача причин було пропущено строк на прийняття спадщини, адже без наявності свідоцтва про смерть вона не може звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При цьому звертала увагу на свій психоемоційний стан у даний період, що вплинув на її здоров`я. З огляду на викладене, просила визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , тривалістю 2 місяці з дня набрання рішення законної сили. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року було прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2024 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) замінено відповідача Агрономічну сільську раду на Вінницьку міську раду та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Третю вінницьку державну нотаріальну контору. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Третя особа, своїм правом, передбаченим положеннями ст. 181 ЦПК України, в частині подання письмових пояснень не скористалась. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пунько І. В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили позов задовольнити та звертали увагу суду на поважність причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини, а саме тривалу процедуру отримання свідоцтва про смерть та емоційний стан позивачки, який пов`язаний з втратою сина, що в свою чергу призвело до погіршення її стану здоров`я. Представник відповідача Вінницької міської ради Коваль Д. О. в судовому засіданні при ухваленні рішення покладалася на думку суду. Відповідач [PERSON] позов визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Третя вінницька державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести у відсутність представника, при розгляді справи покладалася на думку суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Книги шостої ЦК України. Судом установлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 листопада 1975 року. Вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1982 року (а.с.9). Як слідує з акту про настання смерті від 25 вересня 2022 року 06 вересня 2022 року о 19.30 год. в результаті ворожого артилерійсько-мінометного обстрілу в районі м. Авдіївка Донецької області від поранень не сумісних з життям загинув [PERSON] . Можливості забрати тіло не має, оскільки воно знаходилося в зоні ведення активних бойових дій (а.с.11). 15 червня 2023 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в справі № 127/17294/23 встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці Вінницької області в районі м. Авдіївка Покровського району Донецької області( а.с.12-13). 21 червня 2023 року Відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] у віці 40 років, про що 21 червня 2023 року складено відповідний актовий запис №2087, місце смерті Україна, Донецька область, Покровський район, м. Авдіївка ( копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2023 року, а.с.14). 04 січня 2024 року на засіданні штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії встановлено, що смерть солдата [PERSON] , яка настала [INFO] під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії є смертю, яка пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.15). За життя [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 вересня 2013 року, індексний номер 9171661та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №9171704 від 10 вересня 2013 року (а.с.16,17). На даний час територія, де розмішене це майно, входить у межі м. Вінниці (довідка Агрономічної сільської ради Вінницького району від 10 травня 2024 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його батьки, однак із заявою про прийняття спадщини звернулась лише мати [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 29 лютого 2024 року її було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки остання не проживала постійно із спадкоємцем на час відкриття спадщини та пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини (а.с.18). Інших спадкоємців першої черги не має. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] слідує, що остання в червні 2023 року та в лютому 2024 року зверталась до сімейного лікаря із скаргами на сильні емоційні переживання, тривогу з приводу втрати сина на війні у зв`язку з чим була скерована до психолога. Встановлено діагнози, а саме 1) посттравматичний стресовий розлад, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст., РССУ високий; 2) посттравматичний стресовий розлад, стабільна стенокардія напруга ІІ ФК, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3, ризик високий, неповна блокада правої ніжки п. Гіса СН ІІ А з помірно зниженою систолічною функцією лівого шлуночка (ВФ52%), подагра) (а.с.19-20). [PERSON] 25 березня 2024 року звернулася до суду з вказаним позовом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що [PERSON] [INFO] загинув в результаті ворожого артилерійсько-мінометного обстрілу в районі м. Авдіївка Донецької області від поранень не сумісних з життям, а факт його смерті [INFO] встановлений в судовому порядку лише 15 червня 2023 року (справа №127/17294/23). Крім того, свідоцтво про смерть [PERSON] було видано Відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лише 21 червня 2023 року. В той же час спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , а отже строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті [PERSON] закінчився 06 березня 2023 року. [PERSON] своєчасно заяви не подала. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Верховний Суд у постанові від 17.02.2022 року у справі N 953/15603/20 зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Як на поважність причин позивач вказує тривалу процедуру встановлення факту смерті її сина та отримання свідоцтва про смерть, а також тривалий емоційний стан пов`язаний з втратою сина, що в свою чергу призвело до погіршення стану її здоров`я. Суд враховує, що саме підтвердження факту смерті [PERSON] та відповідна реєстрація смерті мало тривалу процедуру і за встановлених обставин не могло бути проведено в шестимісячний строк та позивач отримала свідоцтво про смерть вже після закінчення цього строку. Суд також звертає увагу, що із втратою сина [PERSON] перенесла посттравматичний стресовий розлад у зв`язку з чим зверталась за допомогою до спеціалістів. Смерть сина призвела до найвищих душевних страждань [PERSON] , які тільки можуть наступити в людини у зв`язку з втратою дитини. Ці страждання і переживання в тій чи іншій мірі супроводжували позивачку тривалий час та відобразились на її здоров`ї. Вказане свідчать про перебування позивачки у важкому психоемоційному стані, а тому суд погоджується з тим, що повернення її до звичайного життя вимагало від позивачки значно більших зусиль та більш тривалого періоду часу, ніж просто від переживань, які переносить людина в зв`язку зі смертю близьких осіб. Суд також звертає увагу, що вона є єдина спадкоємиця хто має намір прийняти спадщину, інші спадкоємці, що виразили свою волю на прийняття спадщини, відсутні, тому суд вважає, що існують підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також загальні засадами цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи викладене, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. Разом з тим, вказані вимоги не підлягають задоволенню до відповідача [PERSON] з огляду на наступне. Визначення відповідача, предмета та підстав спору є виключним правом позивача, натомість, встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібна правова позиція є усталеною та міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Згідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18). В контексті обставин справи, що розглядається,позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, які пред`явила, окрім Вінницької міської ради, до [PERSON] .. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як установлено судом [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а тому не є належним відповідачем у даній справі. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не порушує права інших спадкоємців, оскільки спадщину ні хто не прийняв, а тому належним відповідачем у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20). На підставі викладеного,

Outcome: partial