Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

28.02.2024 представник Виконавчого комітету Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування - Горніна Т. звернулась до суду із позовом, в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд нею. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записано відповідно до ст. 133 СК України. Батько дитини, [PERSON] , є особою, яка зникла безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації частини України. З 17.03.2023 по 24.03.2023 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради з діагнозом - психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. 27.12.2023 відповідачка пройшла антиалкогольне лазерне кодування, проте вже наступного місця почала знову зловживати алкогольними напоями та залишати малолітню дочку без батьківського піклування. На даний час дитина перебуває в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Соняний дім» Житомирської обласної ради. Посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не працює, відмовилася пройти курс реабілітації від алкогольної залежності, веде асоціальний спосіб життя, постійно зловживає алкогольними напоями, не здійснює належний догляд за малолітньою дочкою, не забезпечує лікуванням, необхідними речами та продуктами харчування, не створює належних умов проживання, не працює, поводиться агресивно, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачка відзив не подала, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомила, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача - Кур`ята В.Ц. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним, причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву не скористалася, інших заяв, клопотань, суду не надала, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Представник третьої особи - Колосюк О.Ю. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . перебувають в шлюбі, який зареєстровано 15.03.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 305. (а.с. 11) Копією повідомлення про зниклого безвісти начальника [INFO] за № 520 від 19.07.2023 сповіщено про те що, старший солдат [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , 13.07.2023 о 18600 в ході артилерійського та танкового обстрілу в районі с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області зник безвісті. (а.с. 12) Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 20.09.2023 № 20230920-1194, [PERSON] , [INFO] , зник безвісти за особливих обставин на території тимчаосової окупації частини України. Наказом Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 258-П від 19.10.2023, взято [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби (управління) у справах дітей міської ради, як дитину, яка проживає в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язань. (а.с. 17) Згідно копією довідки КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 24.03.2023 № 1370 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.03.2023 по 24.03.2023 з діагнозом - психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. (а.с. 30) Довідкою КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради зазначено, що 27.12.2023 [PERSON] , [INFO] , проведено антиалкогольне лазерне кодування за метобикою «АЛОК». (а.с. 31) Листом директора ліцею № 7 міста Житомира віл 05.10.2023 № 224 про наданні інформації щодо невиконання батьківських обов`язків матері учениці вказано, що адміністрація Ліцею № 7 м. Житомира ім. В.Бражевського повідомляє, що 28 вересня 2023 року учениця 1-В класу [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , прийшла на заняття в ліцей без батьківського супроводу. Після закінчення навчання, о 13 год. 15 хв., по дитину ніхто своєчасно не прийшов.Телефона у матері, [PERSON] , немає, тому зв`язатися з нею неможливо.Через 30-40 хвилин за дитиною прийшла прабабуся [PERSON] , [PERSON] . На питання вчителя, де мати дитини, та відповіла, що вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. У подальшій розмові з прабабусею з`ясувалося, що мати [PERSON] , [PERSON] , не приділяє необхідної уваги дитині та ухиляється від виконання батьківських обов`язків.Мати дитини, [PERSON] , не працює, батько дитини загинув.Класний керівник [PERSON] повідомила, що дитина на заняття систематично приходить голодною, просить у дітей щось поїсти. [PERSON] по можливості підгодовує дитину. Дівчинка скаржиться, що мати часто вживає алкогольні напої та систематично використовує фізичну силу проти прабабусі та неї. [PERSON] стверджує, що дома часто немає нічого їсти, її підгодовують сусіди. 03 жовтня 2023 року мати [PERSON] , [PERSON] , прийшла в ліцей за донькою після 4-го уроку, хоча за розкладом - 5 уроків. Під час розмови класного керівника [PERSON] , заступника директора з виховної роботи [PERSON] з матір`ю [PERSON] , [PERSON] , відчувався різкий запах алкоголю. Тому адміністрація просить провести профілактичну бесіду з матір`ю [PERSON] , [PERSON] , щодо виконання батьківських обов`язків (а.с. 32) Згідно копії характеристики директора ліцею № 7 міста Житомира вказано, що [PERSON] , [INFO] , навчається у 1 класі Ліцею №7 м. Житомира ім. В. Бражевського з 1 вересня 2023 року. Засвоєння програмового матеріалу [PERSON] дається дуже важко. Увага нестійка та розсіяна, прагнення вчитися майже відсутнє. Під час уроків неуважна, потребує постійного контролю. До ліцею дівчинка не запізнюється, уроки без поважних причин не пропускає. Навчальним приладдям забезпечена достатньо, стан речей - задовільний. Учениця швидка, непосидюча, має звичку брати чужі речі, обманювати. На перервах весела, активна, грається з дітьми. Під час освітнього процесу намагається втекти з ліцею, кілька разів ця спроба вдавалася. 16.01.2024р., коли пролунав дзвінок на третій урок, дитина знову без речей та одягу залишила межі ліцею. Мати - [PERSON] - офіційно ніде не працює, вихованню доньки приділяє недостатньо уваги. їй було запропоновано звернутись до ІРЦ з метою проходження комплексної психолого-педагогічної оцінки дитини для організації інклюзивного навчання. [PERSON] обіцяла звернутись до ІРЦ під час зимових канікул, проте досі цього не зробила. Дитину в ліцей приводить вітчим, забирає - мати. З матір`ю, [PERSON] , було проведено кілька бесід щодо виконання батьківських обов`язків. Класний керівник [PERSON] , заступник директора з НВР [PERSON] , практичний психолог [PERSON] , соціальний педагог [PERSON] кілька разів відвідували вдома родину з метою обстеження матеріально-побутових умов. З [PERSON] проведено кілька бесід щодо навчання в ліцеї, дотримання режиму закладу та дотримання правил поведінки в ліцеї. Мати дівчинки батьківські збори не відвідувала. (а.с. 34) Копією повідомлення КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» ЖМР від 02.02.2024 напраленого на ім`я начальника служби (управління) у справах дітей зазначено, що 02.02.2024 у педіатричне відділення № 3 стаціонару, 0 12:00 була доставлено [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , швидкою джопомогою у супроводі представника служби (управління) у справах дітей, по акту проведення оцінки безпеки дитини та просять вирішити питання подальшого влаштування дитини. (а.с. 20-29) Згідно направлення служби у справах дітей Житомирської обласної військової адміністрації від 16.02.2024 № 171, вирішено направити [PERSON] , [INFO] , до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. (а.с. 47) Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі відмовилася забрати свою малолітню дочку з пологового будинку, оскільки не має наміру виховувати її та утримувати, про що свідчить заява останньої, в лікарні дитину не відвідувала. Це свідчить про те, що відповідач свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. На думку суду представником позивача по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зав`язків між матір`ю та дитиною і будуть відповідати інтересам дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, її поведінка є незмінною, тому наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з цим, підлягають також задоволенню вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, відповідно до наступних норм права. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останньої інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з [PERSON] аліменти на малолітню [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, щомісяця, починаючи з 28.02.2024 до досягнення дитиною повноліття. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимогу немайнового та майнового характеру про стягнення аліментів у розмірі 2422,40 грн, оскільки позивач в силу пункту 14 частини 2 статті 3 та пункту 3 статті 5 Закону "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову з позовними вимогами про захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб та у справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved