Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

09.05.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Зеркін А.С. звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ПАТ «КЗРК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з профзахворюванням, яку уточнено 30.05.2024, просить стягнути з відповідача, відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 300\~000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим позивачем професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності (а.с.1-4,39-42). В обґрунтування вказує, що в період часу з 20.09.2001р. по 03.03.2022р. позивач працював на посаді гірника очисного забою, та ще на різних посадах шахти №4 «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат», підпадав під вплив шкідливих факторів, умови праці характеризувалися недосконалістю технології підземного видобутку руди та робочого місця. При роботі підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування виконував ремонт, монтаж, демонтаж, технічне обслуговування устаткування на дільниці. В період роботи позивача у шкідливих умовах праці на АТ, ним отримані хронічні професійні захворювання: - радикулопатія попереково крижова L5 S1з вираженим порушенням біомеханіки хребта стійким больовим і м`язово тонічним синдромами, часто рецедивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періатрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ 2-го ступеня) ортеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях;- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого другого ступеня, які, відповідно до акту розслідування від 01.04.2024, виникли з вини роботодавця. Первинним оглядом МСЕК від 03.05.2024 року йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково, потреба у санаторно-курортному лікуванні, забезпеченні лікарськими засобами та ВМП. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, в умовах вібрації, виробничого пилу. Рекомендовано спостерігання у сімейного лікаря, невролога. Позивач вважає, що у зв`язку із професійним захворюванням, враховуючи його характер і тривалість, він втратив здоров`я, яке не можливо відновити, живе з постійним фізичним та душевним болем. Змушений переносити фізичні та моральні страждання і переживання, відчуваючи тремтіння кінцівок: рук та ніг, постійне безсоння, задишка при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний сухий кашель іноді з виділеням слизового харкотиння, важкість у грудній клітці, щоденні приступи задухи до 2-3 р/д, періодичний головний біль, запаморочення при підвищенні АТ, періодичний біль та обмеження рухів у поперековій ділянці. Перебуваючи у громадських місцях, транспорті, позивача часто турбують приступи кашлю. Оточуючі звертають на це увагу, помилково вважаючи, що позивач хворіє на інфекційну хворобу, а відтак становить загрозу для перехожих. Це негативно впливає на його психоемоційний стан. Робота, яку виконував позивач, працюючи на АТ «Кривбасзалізрудком», проходила в шкідливих умовах праці, які перевищували санітарно-допустимі норми, а адміністрація підприємства, в свою чергу, не забезпечила поліпшення умов праці, протягом тривалого часу не вживала заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів, чим було порушено законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, не виконала вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", тому просить суд стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 20.05.2024, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.38). 22.05.2024\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на\~позов разом\~з підтвердженням\~про направлення\~його копії\~позивачу.\~Представник відповідача\~позов не\~визнає в\~повному обсязі,\~у відзиві\~звертає увагу\~суду на\~те,\~що текст\~позовної заяви\~в цілому\~не відповідає\~фактичним даним\~та додаткам\~долученим до\~матеріалів справи,\~оскільки текст\~позовної заяви\~повністю ґрунтується\~на даних\~іншої фізичної\~особи (у\~зв`язку з\~чим представником\~позивача уточнено\~те5кст\~позовної заяви\~30.05.2024).\~Представник відповідача\~вказує,\~що позивач\~був попереджений\~про шкідливість\~умов праці\~під розписку,\~за роботу\~в шкідливих\~умовах позивач\~отримував пільги\~та компенсації,\~підвищену оплату\~праці та\~додаткові відпустки.\~Тривалість роботи\~позивача в\~шкідливих умовах\~залежить від\~самого працівника\~і лише\~працівник несе\~відповідальність за\~наслідки свого\~вибору.\~Працюючи в\~шкідливих умовах,\~позивач сам\~повинен дбати\~про свій\~стан здоров`я.\~Крім того,\~позивачем не\~надано доказів\~спричинення шкоди,\~не обґрунтовано\~розмір моральної\~шкоди,\~сума не\~відповідає вимогам\~розумності та\~справедливості,\~ просить\~відмовити в\~задоволенні позову. Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 20.09.2001р. по 29.03.2022р. позивач працював підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання, а також підземним гірником очисного забою, з повним робочим днем в підземних умовах шахти «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Позивач був прийнятий на роботу в 2001 році на шахту ім. Леніна в ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат». Відповідно до спільного наказу Державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України від 19 лютого 2001 року № 66/245 «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» та пункту 1 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» від 30 липня 2001 року № 290 Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» шляхом реорганізації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 01.06.2021 АТ «Кривбасзалізрудком». Згідно з наказом від 08.04.2016р. №769 найменування шахти ім.Леніна змінено на шахта «Тернівська». Данні підтверджуються копією трудової книжки (а.с.5-7). Як зазначено у пункті 17 Акта розслідування хронічного професійного захворювання від 01.04.2024 (а.с.9 зворот), працюючи гірником очисного забою на дільниці №3 шахти «Тернівська» (імені Леніна) ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат», ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 01.06.2021 АТ «Кривбасзалізрудком», у період з 12.02.2003 по 02.03.2022 [PERSON] в підземних умовах шахти виконував комплекс робіт під час очисного виймання корисної копалини: керував скреперними лебідками під час скреперування гірничої маси поза зоною вибою, проводив кайлування гірничої маси та подрібнення великих шматків: підкидав гірничу масу на скреперну доріжку. Кріпив лебідку, закріплював і перевішував блочки, перевіряв заземлення, сточував і міняв канати, брав участь у монтажі, демонтажі, перенесенні та ремонті обладнання. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолів фібро генної дії та вібрації локальної, які перевищували нормативні. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» №351 від 05.03.2024 (а.с.19-21), а також згідно акта розслідування хронічного\~професійного захворювання\~від 01.04.2024, позивачу встановлено діагнози: - радикулопатія попереково крижова L5 S1з вираженим порушенням біомеханіки хребта стійким больовим і м`язово тонічним синдромами, часто рецедивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періатрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ 2-го ступеня) ортеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях;- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого другого ступеня (а.с.8-11). Первинним оглядом\~МСЕК від\~03.05.2024\~року [PERSON] \~було встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково,\~потреба у\~санаторно-курортному\~лікуванні,\~забезпеченні лікарськими\~засобами та\~ВМП,\~встановлена третя\~група інвалідності з 22.04.2024 безстроково (а.с.13). \~ \~ \~ \~З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 01.04.2024 (а.с.8-11), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є періодичне перебування у незручній робочій позі 27% зміни при нормі до 25%, еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 1,0-2,6 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 та складав 77,0-78,6 дБ при ГДР 76 дБ, концентрація пилу переважно фібро генної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10-70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму в 1,83 рази (3,65 мг/м3 при ГДР 2,0 мг/м3). Умови виробничого середовища та важкість праці гірника очисного забою відносяться до 3 класу 3 ступеню шкідливості (а.с.9). Позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів впродовж 18 років 09 місяця (а.с.10). Визначаючи розмір\~моральної шкоди,\~суд вважає,\~що слід\~врахувати роз`яснення\~п.9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.,\~з подальшими\~змінами,\~"\~Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди",\~відповідно до\~якого,\~розмір відшкодування\~моральної шкоди\~суд визначає\~в межах\~заявлених вимог\~залежно від\~характеру та\~обсягу заподіяних\~позивачеві моральних\~і фізичних\~страждань,\~з урахуванням\~в кожному\~конкретному випадку\~ступеня вини\~відповідача та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховується характер\~і тривалість\~страждань,\~стан здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість отриманого\~захворювання,\~істотність вимушених\~змін у\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~конкретні обставини\~по справі,\~характер моральних\~страждань і\~наслідки,\~що наступили. При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, медичним висновком лікарсько-експертної комісії, індивідуальною програмою реабілітації інваліда, випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.13-21), позов слід задовольнити частково та стягнути з АТ на користь позивача 215\~000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18\~Податкового кодексу\~України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164\~Податкового кодексу\~України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з АТ на користь держави судовий збір в сумі 2150 грн. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial