Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про участь у вихованні дитини одного із батьків, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 166 від 29.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. У січні 2024 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. Позовні вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, нині фактичних шлюбних відносин сторони не підтримують. З осені 2019 позивач та відповідач проживають окремо. Під час спільного проживання у них народилась дитина [PERSON] [INFO] . З народження дитина проживала у будинку, який належить позивачу на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . Позивач постійно піклується про добробут родини забезпечуючи її матеріальне утримання, відпочинок на високому рівні, приймає актину участь у вихованні дитини. Дитина спілкується з відповідачем лише в телефонному режимі за власним бажанням, позивач не чинить дитині жодних перешкод у спілкуванні з матір?ю. Враховуючи викладене, позивач просить встановити [PERSON] наступний порядок та спосіб спілкування з дитиною [PERSON] , [INFO] : зобов`язати [PERSON] не чинити дій щодо: здійснення особистого контакту з дитиною [PERSON] , [INFO] , наближення до дитини на відстань не меншу за 500 метрів, розшукування дитини самостійно або через третіх осіб, розповсюдження інформації, що стосується особистого життя дитини [PERSON] , [INFO] у будь-який спосіб, у тому числі через засоби масової інформації та мережу Інтернет; рекомендувати [PERSON] добровільно пройти Типову програму для кривдників, затверджену Наказом Міністерства соціальної політики № 1434 від 01.10.2018 та отримати позитивний письмовий висновок про повне проходження даної програми; отримати письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради про можливість здійснення особистого контакту з дитиною [PERSON] , [INFO] , за наявного висновку про проходження Типової програми для кривдників, затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики № 1434 від 01.10.2018; за наявності позитивного висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради про можливість здійснення особистого контакту з дитиною [PERSON] , [INFO] , без факторів психологічної травматизації для дитини [PERSON] , [INFO] , дозволити здійснювати особистий контакт з дитиною [PERSON] , [INFO] у спосіб вказаний у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради з урахуванням бажання дитини [PERSON] , [INFO] щодо здійснення такого контакту; заборонити [PERSON] здійснювати особистий контакт з дитиною [PERSON] , [INFO] у разі наявності висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради про неможливість здійснення або продовження особистого контакту з дитиною. У липні 2021 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2021 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про участь у вихованні дитини одного із батьків - залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України. Постанову Київського апеляційного суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу адвоката Каменської Н.П. в інтересах [PERSON] задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2021 скасовано, а справу направлено до того ж суду для продовження розгляду. У липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою. Протокольною ухвалою від 22.12.2022 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що після припинення відносин з [PERSON] , [PERSON] разом із донькою переїхали проживати із села Гатне до її квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] на праві особистої власності. У вказаній квартирі для дитини була облаштована кімната, створені умови для гармонійного відпочинку та навчання. 03.07.2020 на прохання [PERSON] [PERSON] передала тимчасово [PERSON] на короткострокові канікули до батька до батька за його місцем проживання у с. Гатне Київської області. З [PERSON] була домовленість, що донька [PERSON] буде повернута [PERSON] через 2 тижні. Однак, [PERSON] дитину не повернув, вчиняє дії щодо недопущення матері до дитини, останні півроку невідомо де і з ким проживає неповнолітня [PERSON] . Документи дитини із школи № 269 м. Києва було одноосібно забрано відповідачем у 2020 році, що унеможливило в подальшому отримання дитиною якісної освіти. Наразі дитина перебуває в повній соціальній ізоляції внаслідок протиправних дій [PERSON] . [PERSON] самовільно змінивши місце проживання, здійснює психологічний тиск на неї та свідомо негативно налаштовує її проти матері. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] ; встановити [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] встановивши їй наступний графік спілкування, виховання та проведення часу з донькою: кожного ІІ та ІV тижня місяця з 9.00 години понеділка до 9.00 години наступного понеділка - донька проводить час з матір?ю, в тому числі за її місцем проживання, без присутності батька; під час літніх канікул, щороку у парні роки з 9.00 години першого червня до 20.00 години шістнадцятого липня дитина проводить з матір?ю за її місцем проживання, у непарні роки - з 9.00 години сімнадцятого липня до 20.00 години тридцять першого серпня дитина проводить з матір?ю за її місцем проживання; під час перебування дитини з батьком матір має право на необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку враховуючи час навчання та відпочинку дитини. У січні 2023 до суду надано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій зазначено, що [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про участь у вихованні дитини одного із батьків, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. В судове засідання позивач за первісним позовом не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив. Відповідач та її представник за первісним позовом в судовому засіданні зазначили, що вимоги позивача за первісним позовом є надуманими і безпідставними. Предметом первісного позову є участь у вихованні дитини, а по факту це обмежувальні заходи щодо спілкування дитини з мамою. [PERSON] перешкоджає у спілкуванні дитини з матір?ю. Тому просили відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Третя Орган опіки та піклування виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просили провести розгляд справи за наявними документами в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача та його представника за первісним позовом, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Судом встановлено, що під час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31.07.2020, про що зроблено відповідний актовий запис № 888. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . У 2019 році [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з батьком [PERSON] . Згідно пояснення [PERSON] від 09.08.2020 наданому начальнику СКП Чабанівського ВП Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції Дорошенко О., - зазначено, що [PERSON] проживає зі своєю дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказано, що через розбіжність характерів з початку 2020, громадянська дружина та мати його доньки [PERSON] не проживає разом з ними. Після того як вони розійшлися, їх донька у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні перебувала разом з [PERSON] , яка не сприяла зустрічам та спілкуванню [PERSON] з донькою. Зауважив, що [PERSON] перебуває з [PERSON] за її згодою та за її власним бажанням. Згідно пояснення [PERSON] від 09.08.2020 наданому начальнику СКП Чабанівського ВП Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції Дорошенко О., - зазначено, що [PERSON] , [INFO] хоче проживати з батьком [PERSON] у с. Гатне, бо мати приділяє їй мало часу. За висновком фахівця завідувача лабораторії практичної психології навчально-наукового інституту міжнародних відносин і соціальних наук ПАТ «Вищий навчальний заклад» МАУП, доцент кафедри психології Навчально-наукового інституту міжнародних відносин ів соціальних наук ПАТ «Вищий навчальний заклад» МАУП, практичний психолог КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» Федосової Л.О. за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , [INFO] на звернення її батька [PERSON] від 03.10.2020 вбачається, що [PERSON] постраждала від психотравматичних чинників, які вона пов`язує зі своєю матір?ю. Поведінка матері є проявом психологічного та фізичного насильства, недбалого ставлення до життєво важливих потреб дитини, які забезпечують відчуття безпеки і повноцінний, здоровий особистісний розвиток. [PERSON] має тісну, надійну прив`язаність та позитивну прихильність до батька, який є її опорним об`єктом і якого вона чітко пов`язує з відчуттям захищеності та безпеки, та уникаючу прив`язаність до матері. Не допустити повторного травмування дитини через недбале ставлення, ігнорування її життєво важливих потреб, порушення відчуття безпеки дитини, примусовий контакт та спілкування, раптове відібрання її від батька, який є для неї опорною фігурою. За висновком фахівця Омельченко Я.М. за висновком психологічної діагностики малолітньої [PERSON] , [INFO] від 18.12.2020 вбачається, що виявлено порушення контакту, зв`язку та прив`язаності [PERSON] з матір?ю. Відібрання дитини від батька є неможливим без завдання дитині значної психологічної шкоди. 18.08.2020 [PERSON] надав заяву на ім`я директора СШ І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням французької мови № 269 м. Києва щодо надання документів його доньки [PERSON] у зв`язку з переходом до іншої школи. Згідно довідки закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело Плюс» № 594 від 16.10.2020 виданої [PERSON] в тому, що вона навчається в 4-му класі ЗЗСО І-ІІІ Ступенів «Центр дистанційної освіти «Джерело Плюс». Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело Плюс» 16.10.2020 вказано, що [PERSON] за період навчання зарекомендувала себе як активна, працелюбна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на високому рівні. Має добру, розвинену пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал і легко його відтворює. Батько приділяє їй належну й всебічну увагу вихованню доньки. [PERSON] працює в ТОВ «Рейл Лоджистікс» на посаді заступника відділу казначейства з 20.08.2018 по теперішній час, що підтверджується характеристикою з місця роботи вих. № 695 від 13.08.2020. Також зазначено, що [PERSON] має дві вищі освіти за спеціальностями: магістр з банківської справи, перекладач англійської та німецької мов. Вказано, що [PERSON] володіє великим досвідом роботи та практичними навичками по своїй спеціальності, успішно справляється зі своїми обов`язками, здатна вирішувати складні ситуації, які складаються в процесі виконання трудових обов`язків. З колегами знаходиться в дружніх відносинах. Доброзичлива, стримана в будь-якій ситуації готова до мирного вирішення конфлікту. Згідно Акту обстеження умов проживання, проведеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.05.2021, проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] , - зазначено, що в квартирі зроблено сучасний ремонт, чисто та охайно, наявна побутова техніка та меблі, створено належні умови для ведення домашнього господарства. Для малолітньої [PERSON] , [INFO] виділено окрему кімнату. В кімнаті наявне спальне місце, шафа для речей, стіл для занять дитини, наявні дитячі речі відповідно до статі та віку дитини. Згідно Характеристики т.в.о. Генерального директора АТ «Укртрансгаз» [PERSON] працює на посаді провідного фахівця управління (служби) керування ризиками з 21.02.2019. Має вищу освіту та понад 15 років досвіду в банківській системі в сфері управління ризиками. Працюючи в АТ «Укртрансгаз» виконує функції ризик-координатора під час взаємодії із структурними підрозділами НАК «Нафтогаз України» в рамках процесу управління ризиками. Зазначено, що відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків. Залучає доньку до участі у конкурсах дитячої творчості, організованих для дітей співробітників Товариства. Довідкою про доходи [PERSON] № 9-253-132 від 12.10.2020 підтверджується, що сума доходу з 01.03.2019 по 30.09.2020 складає 1184881,56 грн. [PERSON] на обліку лікаря психіатра не перебуває, не судимий, що підтверджується відповідними довідками, які наявні в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи, наявні Акти обстеження умов проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 19.05.2022, 06.06.2022, 10.06.2022 двері ніхто не відчинив, в дім не пустили, на телефонні дзвінки не відповідали. Згідно з експертним дослідженням-рецензією ФОП [PERSON] від 10.02.2022 зазначено, що «експертний висновок», виконаний Федосовою Л.О. , 03.10.2020, складений з великою кількістю порушень та не відповідає положенню нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз, Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. 17.06.2022 Служба у справах дітей та сім?ї Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області листом № 02-11/688 на звернення [PERSON] , щодо негайного вилучення дитини [PERSON] у батька у зв`язку з загрозою її життя та здоров?я, повідомила, що не вдалось поспілкуватися з батьком [PERSON] та з дитиною [PERSON] , щоб належним чином оцінити рівень безпеки загрози життю та здоров`ю. Зі свого боку, служба надіслала лист до начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області з проханням вжити заходи згідно з чинним законодавством. 12.02.2022, 22.01.2022, 29.01.2022 складено Акти, зокрема за підписом представника Гатненської сільської ради щодо ненадання матері на побачення дитини згідно постанови Київського апеляційного суду від 09.12.2021. Зокрема, згідно Акту державного виконавця Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Майданюк І.А. від 12.02.2022 при примусовому виконанні виконавчого документа постанови, виданої 09.12.2021 Київським апеляційним судом про зобов`язання [PERSON] надавати [PERSON] можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою [PERSON] у присутності психолога Служби у справах захисту дітей та сім?ї Кравченко І.М . головного державного виконавця Скрід Ю.М. встановлено, що [PERSON] не зявився в приміщення Органу опіки та піклування Гатненської сільської ради та не надав можливість спілкування побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] [PERSON] згідно постанови Київського апеляційного суду № 759/14917/20 від 09.12.2021. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ст. 7 СК України). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. За ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Комплексний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у справі «М. С. проти України» (рішення від 11.07.2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У зв`язку із зазначеним, при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесів вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц, в якій вона відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14.12.2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12.07.2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу ст. 6 Декларації прав дитини, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. В судовому засіданні встановлено, що дитини проживала з матір`ю, проте, на даний час дитина проживає з батьком. Відповідач за первісним позовом є активною людиною, офіційно працює, має стабільний дохід. Відповідно до ст.. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11.07.2017 Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків з сім?єю, крім випадків, коли сім?я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Ст. 159 СК України визначає, що у випадку чинення тим із батьків, з ким проживає дитина, перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи, в тому числі - того з батьків, з ким проживає дитина. Як правило, суд визначає порядок побачень таким чином, якщо за віком або за своїм емоційним станом дитина потребує постійної присутності матері (батька). Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тому, оцінюючи надані сторонами у справі докази, враховуючи, що в першу чергу мають бути захищені права дитини, та сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, зокрема, наявність перешкод матері у доступі до доньки та намагання її брати участь у повноцінному вихованні дитини, ураховуючи висновки органу опіки та піклування, які є достатньо обґрунтованими та не суперечать інтересам дитини, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved