Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за договором у розмірі 13\~009,49\~грн, а також судовий збір. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у жовтні 2017 року АТ\~«Універсал Банк» запустило новий проект monobank,\~в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати в розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 28.12.2021 відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, своїм підписом повно й безумовно прийняв пропозицію позивача та погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами у правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу відкрито поточний рахунок №\~ [NUMBER] та встановлено ліміт використання кредиту в розмірі 20\~000,00 грн. Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тим самим прострочив виконання зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 13\~009,49 грн\~ загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), яку позивач просив стягнути з нього на свою користь. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2024\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 29 квітня 2024 року 15-00 год., яке в подальшому відкладено на 17 червня 2024 року 09-00 год. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив судове засідання проводити без його участі. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі\~ст.\~206 ЦПК України\~дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлено, що 28 грудня 2021 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ\~«Універсал Банк», положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві сторони передбачили, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 календарних дні, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20\~000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту. Відповідно до наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку станом на 07\~листопада 2023 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 13\~009,49 грн. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.\~1\~ст.\~1048 ЦК України). Згідно зі\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.\~12,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують заявлені позовні вимоги. Унаслідок невиконання відповідачем взятих за кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість у вказаному позивачем розмірі, який не оспорюється відповідачем, і така заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. При цьому суд ураховує позицію відповідача, який визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та згідно зі ст.\~142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved