Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Ухвалою суду від 01.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до рогляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 19.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що між нею, [PERSON] та [PERSON] в серпні 2021 року був укладений попередній договір купівлі- продажу майна, а саме: житлового будинку з відповідними будівлями до нього за [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1259 га, кадастровий номер 6822487600:01:002:0008, яка розташована по [ADDRESS] . Дане майно належало відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2090, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1926. Попередній договір був укладений між ними в простій письмовій формі. При цьому, відповідно до укладеного договору, відповідач, як продавець, передав їй ключі від будинку, дозволив їй користуватись вказаним будинковолодінням та земельною ділянкою біля нього, а вона повинна була протягом 2-х місяців перерахувати відповідачу 2\~600 доларів США, як оплату вартості придбаного майна, оскільки, на день досягнення між ними всіх домовленостей щодо даного договору купівлі-продажу, пакет документів для нотаріального оформлення договору купівлі продажу у відповідача не був готовий, а йому необхідно було повертатись додому, в Російську Федерацію, тому було узгоджено, що вона і буде займатись підготовкою документів для оформлення нотаріально посвідченої угоди, а відповідач вже приїде на оформлення договору купівлі-продажу. Відповідно до п. 7 укладеного попереднього Договору купівлі-продажу від 22.08.2021 року нею, 20.10.2021 року, було перераховано грошові кошти відповідачу, як продавцю майна у розмірі 2600 доларів США, що підтверджується Повідомленням переказу на вказану суму від 20.10.2021 року. При цьому вказує, що 15 квітня 2022 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » , дана обставина підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серії [NUMBER] від15.04.2022 року. Тобто, між ними було досягнуто всіх домовленостей щодо укладеного договору, а саме: нею були сплачені грошові кошти відповідачу, як продавцю, а останнім передано їй ключі від будинковолодіння та всі правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Вона, протягом всього періоду, доглядає за будинковолодінням та користується ним, доглядає і обробляє земельну ділянку, користується усім, як своїм власним майном, тобто вона являється фактичним володільцем майна. Після отримання грошових коштів, в телефонному режимі, відповідач повідомив, що в листопаді 2021 року приїде для укладення договору, оскільки, той не телефонував більше, то вона знову його набрала, щоб з`ясувати, коли він приїде, але останній сказав, що зможе приїхати в грудні 2021 року, а дату він скаже пізніше. В грудні 2021 року він сказав, що він зможе приїхати тільки на різдвяні свята в січні 2022 року, але в січні 2022 року він також не приїхав. Потім, відповідач припинив з нею спілкуватись в телефонному режимі взагалі, адже не відповідав на її телефонні дзвінки. Коли вона телефонувала до нього з інших номерів телефонів, то він, як тільки чув її голос по телефону, то одразу, припиняв розмову між ними. Тобто, вона зрозуміла, що відповідач безпідставно не бажає нотаріально оформляти договір купівлі-продажу між ними. При цьому, між ними досягнуто всіх домовленостей, серед іншого вона сплатила кошти відповідачу, а останній передав їй правовстановлюючі документи на майно, тобто відбулось повне виконання договору. Зв`язок із відповідачем взагалі втрачений. А на даний час, у зв`язку із російською агресією, обставини взагалі не сприяють на покращення стосунків між ними та вирішення питання, щодо укладення у нотаріуса, у присутності продавця, договору купівлі-продажу. Іншого способу для захисту своїх прав власника, не інакше, як із зверненням до суду із позовною заявою щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним у неї , немає, про що і просить суд. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи првідомлявся належним чином. Відзиву на позов від нього не надходило, як і будь-яких інших заяв. Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд вважає за необхідне зазначити наступне. З інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», відомо, що АТ «Укрпошта» припинило доставку поштових відправлень до до/з росії з перших днів повномасшабного вторгнення. За інформацією Міністерства закордонних справ України, 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною та Росією, у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Росії та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється. Вищевикладене свідчить про неможливість повідомлення відповідача [PERSON] , шляхом надання судових доручень про вручення судових документів дипломатичними каналами. За наведеного,в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З обпублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Допитана в якості свідка позивачка [PERSON] , свідки [PERSON] та [PERSON] показали в судовому засіданні, що між [PERSON] та [PERSON] в серпні 2021 року було укладено договір купівлі-продажу будинковолодіння та прибудинкової земельної ділянки, оскільки їм достоменно відомо, що [PERSON] було передано ключі від будинку та уся документація та з того часу вона проживає та користується будинком, обробляє прибудинкову територію, а продавець, громадянин Росії, обіцяв приїхати для переоформлення будинку у нотаріуса, але почалася війна і він не приїхав, також їм відомо, що гроші за будинковолодіння продавець отримав. Заслухав позивачку, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч. 1ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2090, [PERSON] належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями до нього за [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані: шлокоблочний будинок з верандою літера А-1, розміром житлової площі 14,6 кв.м., загальної площі 36,5 кв.м., шлакоблочний гараж літера Б, дерев`яна огорожа літера та N, а також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1926, [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1259 га, кадастровий номер 6822487600:01:002:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 22 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі- продажу майна, а саме: житлового будинку з відповідними будівлями до нього за [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1259 га, кадастровий номер 6822487600:01:002:0008, яка розташована по [ADDRESS] . \~Попередній договір\~був укладений\~між ними\~в простій\~письмовій формі.\~При цьому,\~ відповідно\~до п.п.6,7,8,11\~ укладеного\~договору,\~ відповідач,\~як продавець,\~передав позивачу\~ключі від\~будинку,\~усі правовстановдюючі\~документи,\~дозволив їй\~користуватись вказаним\~будинковолодінням та\~земельною ділянкою\~біля нього,\~а вона\~повинна була\~протягом 2-х\~ місяців\~перерахувати відповідачу\~ 2\~600\~доларів \~США,\~ як\~оплату вартості\~придбаного майна.\~А продавець\~зобов`язався \~до 25\~листопада 2021\~року укласти\~нотаріально посвідчений\~договір купівлі-продажу\~вказаного,\~у даному\~договорі,\~майна. Всі\~витрати \~пов`язані \~з \~підготовкою документів\~до нотаріального\~оформлення договору\~купівлі-продажу\~оплачує покупець.Вказане підтверджується Договором купівлі-продажу від 22.08.2021 року. Відповідно до п. 7 укладеного попереднього Договору купівлі-продажу від 22.08.2021 року позивачкою, 20.10.2021 року, було перераховано грошові кошти відповідачу, як продавцю майна, у розмірі 2600 доларів США, що підтверджується Повідомленням переказу на вказану суму від 20.10.2021 року. При цьому, позивачка вказує, що 15 квітня 2022 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » , дана обставина підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серії [NUMBER] від15.04.2022 року. Тобто, між сторонами було досягнуто всіх домовленостей щодо укладеного договору, а саме: нею були сплачені грошові кошти відповідачу, як продавцю, а останнім передано їй ключі від будинковолодіння та всі правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Позивачка, протягом всього періоду, доглядає за будинковолодінням та користується ним, доглядає і обробляє земельну ділянку, користується усім майном, як своїм власним. На підставі показань свідків та показань позивачки, як свідка, судом встановлено, що позивачка неодноразово телефонувала відповідачу, той обіцяв неодноразово приїхати для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, але зважаючи на сьогодення, відповідач безпідставно не бажає нотаріально оформляти договір купівлі-продажу між ними, хоча, між ними досягнуто всіх домовленостей, серед іншого вона сплатила кошти відповідачу, а останній передав їй ключі від будинковолодіння та правовстановлюючі документи на майно, тобто відбулось повне виконання договору. Зв`язок із відповідачем на сьогодні, взагалі втрачений. А на даний час, у зв`язку із російською агресією, обставини взагалі не сприяють на покращення стосунків між ними та вирішення питання, щодо укладення у нотаріуса, у присутності продавця, договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 22 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку не посвідчувався. Виходячи з вищевикладеного, [PERSON] позбавлена можливості належним чином оформити договір купівлі-продажу будинку і землі і тому змушена звернутися до суду з даним позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Із наявного договору купівлі-продажу від 22 серпня 2021 року слідує, що позивачка та відповідач домовилися щодо істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки під будинком та відбулося їх повне виконання. Покупець (позивач) сплатила продавцю (відповідачу) кошти в повному обсязі та отримала від нього ключі та правовстановлюючі документи на будинковолодіння. За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно дост. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. В ч. ч. 2, 4ст. 639 Цивільного кодексу України, зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені вст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статтіЦивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки продавець , відповідач [PERSON] , ухиляється від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу від 22 серпня травня 2021 року, відповідно дост. 220 Цивільного кодексу Українисуд може визнати такий договір дійсним. У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено судам, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 754/2339/16-ц зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другоїстатті 220 ЦК Українита визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин». Позивачем доведено існування таких обставин, а також те, що можливість посвідчити правочин нотаріально на сьогодні втрачена. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~За таких\~обставин,\~враховуючи,\~що між\~позивачем та\~відповідачем \~22\~серпня 2021\~року фактично\~було укладено\~договір купівлі-продажу\~житлового будинку\~ [ADDRESS] і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме, продавець [PERSON] отримав грошові кошти за продаж майна, а покупець [PERSON] ( [PERSON] ), в свою чергу, повністю розрахувалася за нерухоме майно та прийняла його, але нотаріальне посвідчення договору не відбулось в зв`язку з безповоротним ухиленням продавця, громадянина Росії, від такого посвідчення, у зв`язку із російською агресією та втрати покупцем можливості, у цьому зв`язку, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення. На підставі ст.ст. 209, 210, 220, 328, 334, 392, 639, 655, 656, 657 УК України,

Outcome: approved