Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (далі по тексту - відповідач 1, АТ ЗНВКІФ «Атлон» або Фонд) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» (далі по тексту - відповідач 2, ТОВ КУА «Портофін») про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 жовтня 20212 року між позивачкою та АТ ЗНВКІФ «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 30/11-2017 від 30 листопада 2017 року діє ТОВ КУА «Портофін», укладено Інвестиційний договір № ЛДВ/08-КВ/097. Відповідно до пункту 2.1 Інвестиційного договору предметом цього Договору є інвестиційна участь інвестора в будівництві Об`єкта. Пунктом 1.1. Інвестиційного договору визначено, що Об`єкт - житлово-рекреаційний житловий комплекс по [ADDRESS] (8 будинок). Відповідно до пункту 2.2 Фонд зобов`язується забезпечити будівництво Об`єкта шляхом фінансування належної йому частки в Об`єкті та вимагати від Замовника будівництва належного виконання його обов`язків відповідно до Інвестиційного договору О2-30/09/А-8 від 09 березня 2021 року. За змістом пункту 2.4 Інвестиційного договору Інвестор зобов`язується здійснити інвестування квартири шляхом оплати інвестиційного внеску в розмірі, на умовах та у строки, визначені цим Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на квартиру отримати таку у власність в порядку, встановленому цим Договором. Пунктом 3.3 Інвестиційного договору станом на дату укладення Договору загальна сума інвестиційного внеску за Договором становить 2 949 300,36 грн, без ПДВ, що еквівалентно 111 885, 45 дол. США, за курсом НБУ. Відповідно до пункту 6.2 Інвестиційного договору орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт - ІІ квартал 2023 року. Позивач зазначає, що Фондом належним чином не виконуються свої зобов`язання за Інвестиційним договором, станом на день звернення до суду з цим позовом Об`єкт в експлуатацію не введений, будівельні роботи на Об`єкті не ведуться, квартира у власність Інвестора не передана. У зв`язку із цим позивач звернулася до ТОВ КУА «Портофін», який діє від імені та в інтересах АТ ЗНВКІФ «Атлон», із заявою про розірвання Інвестиційного договору та повернення грошових коштів. Однак ТОВ КУА «Портофін» відмовив в задоволенні заяви позивачки, грошові кошти не повернув. Ураховуючи затримки в процесі будівництва та порушення забудовником установлених термінів введення об`єкта нерухомості в експлуатацію, позивачка просила суд визнати дійсною односторонню відмову від Інвестиційного договору № ОДВ/08-КВ/097 від 13 жовтня 2021 року, укладеного між сторонами, розірвати цей договір та стягнути сплачені позивачем кошти на виконання умов цього договору в розмірі 2 248 000,00 грн. Також [PERSON] просила суд стягнути з відповідачів на її користь 294 930,03 грн суми штрафу, що становить 10% вартості квартири, що вказано у пункті 7.5 Інвестиційного договору та 88 479,01 грн пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач зазначає, що їй також було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 150 000,00 грн, посилаючись на глибину та тяжкість завданих позивачці відповідачами моральних страждань. Посилаючись на викладене [PERSON] просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 24 травня 2024 року до суду надійшов відзив представника АТ ЗНВКІФ «Атлон», в якому відповідач 1 проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що АТ ЗНВКІФ «Атлон» виконує взяті на себе зобов`язання у відповідності до умов Інвестиційного договору в повному обсязі, та виконання взятих на себе зобов`язань не припиняв. Позивач не навела ані порушень Фондом Інвестиційного договору, внаслідок яких вона значною мірою позбавилась того, на що вона розраховувала при укладенні Інвестиційного договору, ані обставин, які істотно змінились. Відтак, підстави для розірвання Інвестиційного договору в судовому порядку відсутні. Підстави для нарахування пені та стягнення моральної шкоди також відсутні, так як завершення будівельних робіт по будівництву Об`єкта не належить до цивільно-правових відносин, які склалися між сторонами. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 27 червня 2024 року. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у поданій до суду заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати без їх участі. Представник відповідача 1 - АТ ЗНВКІФ «Атлон» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві просить розглядати справу без їх участі. Представник відповідача 2 - ТОВ КУА «Портофін» також в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв/клопотань з процесуальних підстав подано не було. При цьому, відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, представниками позивача та відповідача 1 надіслано на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, а також врахувавши неявку представника відповідача 2 та враховуючи строки розгляду справи, визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про день та час судового засідання на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що 13 жовтня 2021 року між [PERSON] та АТ ЗНВКІФ «Атлон», в інтересах та від імені якого діє ТОВ КУА «Портофін», було укладено інвестиційний договір № ОДВ/08-КВ/097. Відповідно до пункту 1.1. Інвестиційного договору Об`єкт-житлово-рекреаційний житловий комплекс по [ADDRESS] (8 будинок), будівництво якого здійснюється на частині земельної ділянки, площею 6,1960 га з кадастровим номером 8000000000:90:305:0003 та частині земельної ділянки площею 23,7160 га з кадастровим номером 8000000000:90:305:0001, що знаходиться у постійному користуванні Національної академії внутрішніх справ. Будівництво здійснюється на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 09 серпня 2019 року № ІУ 113192210997. Замовником будівництва є ТОВ «Фірма «Резон». Згідно з пунктом 2.2. Інвестиційного договору Фонд зобов`язується забезпечити будівництво Об`єкта шляхом фінансування належної йому частки в Об`єкті та вимагати від Замовника будівництва належного виконання його обов`язків відповідно до Інвестиційного договору О2-30/09/А-8 від 09 березня 2021 року. У пункті 2.3 Інвестиційного договору зазначено, що Фонд зобов`язується після оформлення та реєстрації ним права власності на квартиру передати таку у власність Інвестора в порядку, який встановлено цим Договором. Згідно пункту 6.2 Інвестиційного договору, орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт - ІІ квартал 2023 року. Під «плановим завершенням будівельних робіт» Сторони розуміють завершення виконання Замовником будівництва будівельних робіт, що підтверджується офіційним документом авторського нагляду про завершення будівельних робіт. Відповідно до пункту 8. 1 Інвестиційного договору, цей Договір вступає в силу після його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань Сторонами, передбаченими умовами Договору, крім випадків, передбачених цим Договором. На виконання умов Інвестиційного договору Інвестором було внесено грошові кошти в загальному розмірі 2 248 000,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. В обумовлений в Договорі строк планового завершення будівельних робіт у ІІ-му кварталі 2023 року, будівництво Об`єкту не було завершене. Аналіз Єдиного реєстру судових рішень свідчить про те, що 30 жовтня 2023 року Господарський суд м. Києва у справі № 910/127/21 наклав арешт на земельну ділянку, де розміщений Об`єкт будівництва та заборонив здійснення останнього, в межах позову поданого до вказаного суду у 2020 році заступником керівника Київської міської прокуратури до Національної академії внутрішніх справ, про припинення права постійного користування відповідача земельними ділянками та зобов`язання повернути земельні ділянки з приведенням їх у придатний для використання стан, шляхом знесення будівель і споруд. Відомості про те, що АТ ЗНВКІФ «Атлон», в інтересах та від імені якого діє ТОВ КУА «Портофін», виконали взяті на себе зобов`язання вимагати від Замовника будівництва належного виконання його обов`язків відсутні. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, припинення правовідношення; примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 1, 5, 7 частини другої статті 16 ЦК України). Інвестиційному договору № ОДВ/08-КВ/097 притаманні ознаки договору про участь у фонді фінансування будівництва, передбачені статтями 14, 15 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон), зокрема: позивач інвестує кошти у будівництво житла, за позивачем, як інвестором (в Законі - довірителем) закріплюється об`єкт інвестування, а також визначається запланована дата (квартал і рік) введення об`єкта в експлуатацію. Згідно статті 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Забудовник зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором щодо організації спорудження об`єктів будівництва та своєчасного введення їх в експлуатацію незалежно від обсягу замовлення на будівництво, підтвердженого управителем. Згідно частини першої статті 18 Закону, управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів тестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більш як на 90 днів порівняно із строками, зазначеними в договорі між управителем та забудовником станом на день його підписання. Згідно частини четвертої статті 18 Закону, у порушення забудовником строків спорудження об`єктів будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує правителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФСБ з підстав, визначених цією статтею. Згідно частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині першій статті 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно пункту 8.2.2 Інвестиційного договору, дія Договору припиняється, зокрема, у разі односторонньої відмови від договору, виключно на умовах, визначених договором та/або чинним законодавством України. За змістом частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ураховуючи, що будівництво об`єкта, в якому позивач бере інвестиційну участь і щодо якого позивачка мала обґрунтовані правомірні очікування щодо термінів завершення будівництва, так і не завершено, відповідачами не було дотримано вимог вищезазначених норм Закону, а саме АТ ЗНВКІФ «Атлон» як управителем залучених коштів, та ТОВ КУА «Портофін», який діє від імені, в інтересах та за рахунок АТ ЗНВКІФ «Атлон». Позивач позбавлена того, на що вона розраховувала під час укладання інвестиційного договору, що є істотним порушенням Договору. Суд вважає доводи представника АТ ЗНВКІФ «Атлон» про те, що орієнтовний термін завершення будівництва не є чітко визначеним строком виконання будівельних робіт неспроможними, оскільки у цьому Договорі визначено, що такий термін вважається строком завершення будівельних робіт, про що зазначено вище. Докази того, що АТ ЗНВКІФ «Атлон» вживались будь-які заходи щодо встановлення причин зупинення будівництва та його контролю з вимогою дотримати відповідні строки, відповідач суду не надав, що свідчить про невиконання умов договору в цій частині відповідно. Позивач, сплачуючи належним чином інвестиційні платежі, мала правомірні очікування, що відповідачі виконають свої зобов`язання щодо завершення виконання Замовником будівництва - ТОВ фірма «Резон» будівництва у термін планового завершення будівельних робіт ІІ квартал 2023 року. Крім того, суд звертає увагу на те, що на час укладання договору з позивачем, Фонд не повідомив останню про те, що об`єкт будівництва та земельна ділянка, на якому останнє розташовано, є предметом судового розгляду щодо правомірності такого будівництва, що може стати перешкодою для виконання умов договору, хоча утримуючи у розпорядження кошти для інвестування, з точки зору ділової репутації і добросовісної підприємницької практики, Фонд мав бути обізнаний з наявними ризиками та повідомити про це інвестора. Таким чином, у зв`язку з недотриманням забудовником строків будівництва (незалежно від обставин, внаслідок яких сталася така затримка), а також нездійснення АТ ЗНВКІФ «Атлон» (управителем) контролю за дотриманням забудовником таких строків, позивач має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання договору і таке право підлягає визнанню; право вимагати від АТ ЗНВКІФ «Атлон» розірвання договору та виплати грошових коштів, розмір яких не може бути меншим за внесену нею суму, а саме: 2 248 000,00 грн. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що в частині заявлених позовних вимог про визнання дійсною відмову від договору, розірвання договору та стягнення сплачених позивачем коштів, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом із цим в частині нарахованої позивачкою суми штрафу в розмірі 294 930,03 та пені в сумі 88 479,03, позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Так, ні стаття 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», ні умовами Інвестиційного договору не передбачено настання таких наслідків у вигляді стягнення неустойки на користь інвестора (довірителя) у разі недотримання забудовником (який не є стороною Інвестиційного договору) строків будівництва, оскільки таким наслідком є право Інвестора в односторонньому порядку відмовитися від договору та отримати сплачені кошти. Суд вважає необґрунтованими посилання позивача як на підставу нарахування пені на положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у година) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Так, відповідно до умов укладеного Інвестиційного договору, позивач за наслідками його виконання мала отримати у власність Об`єкт - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, який укладається протягом 90 календарних днів з моменту отримання офіційного документу авторського нагляду про завершення будівельних робіт. При цьому, відповідно до умов пункту 6.3 Інвестиційного договору Фонд зобов`язався письмово повідомити Інвестора про планове завершення будівельних робіт, протягом 90 календарних днів з моменту отримання офіційного документу авторського нагляду про завершення будівельних робіт згідно пункту 6.2 даного Договору від Замовника будівництва. Відповідно до умов пункту 7.5 Інвестиційного договору, у випадку порушення пункту 6.3 даного Договору більш ніж на 90 календарних днів Фонд сплачує на користь Інвестора штраф у розмірі 10% від вартості Об`єкту. Таким чином, з урахуванням вищенаведених умов укладеного сторонами Інвестиційного договору відповідальність за прострочення АТ ЗНВКІФ «Атлон» мало б місце через 90 днів з моменту отримання офіційного документу про завершення будівництва (декларації про готовність). Проте, як визнано сторонами, станом на дату звернення позивачки до суду будівництво об`єкту забудовником (ТОВ «Фірма «Резон») не було завершено. Таким чином, підстави для нарахування пені та штрафу у зв`язку з простроченням відповідача, відсутні. Щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачкою розмірі 150 000,00 грн, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а також Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов`язань за договором. Укладеним сторонами Інвестиційним договором можливість відшкодування немайнової шкоди внаслідок порушення умов договору також не передбачена. Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивачкою жодних належних та допустимих доказів щодо заподіяння їй моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача суду не надано. Оскільки позивачка звільнені від сплати судового збору, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідачів на користь держави в рівних частках слід стягнути судовий збір за двома немайновими вимогами (по 1 211,20 грн за кожну вимогу) та за майновою вимогою 15 140,00 грн, тобто по 7 570 грн, з кожного з відповідачів (1211,20 грн х2 + 15 140,00 грн):2 = 9 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial