Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

30 травня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Позов мотивований тим, що сторони одружилися 15 лютого 2022 року. Під час шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьком якої записаний позивач. Спільне життя у сторін не склалося і рішенням Турійського районного суду Волинської області від 28 вересня 2023 року шлюб між ними був розірваний. Вказуючи, що після розірвання шлюбу відповідачка повідомила, що він не є біологічним батьком [PERSON] , просив виключити запис про нього як батька з актового запису за № 96 від 31 серпня 2022 року про народження [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 17), про причини неявки не повідомляв, що відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 223 ЦПК України дає підстави для розгляду цієї справи за його відсутності. Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 16), 02 липня 2024 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком її дочки [PERSON] , [INFO] . Призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою спростування батьківства позивача вважає недоцільним, а справу просить розглядати за її відсутності (а. с. 18). Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. Згідно з\~частинами першою\~та другою\~статті 122\~СК України\~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження\~дитини від\~подружжя визначається\~на підставі\~Свідоцтва про\~шлюб та\~документа закладу\~охорони здоров`я\~про народження\~дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частини друга та третя \~статті 136 СК України). За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною та лише за умови доведення зазначеної обставини суд може ухвалити рішення про задоволення такого позову і виключити оспорені відомості з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що 15 лютого 2022 року сторони уклали шлюб, який заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 28 вересня 2023 року, що набрало законної сили, був розірваний. Цим же рішенням ухвалено при державній реєстрації розірвання шлюбу відновити [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а. с. 9-10). Під час шлюбу [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 серпня 2022 року Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), видно, що батьками дитини є сторони у цій справі (а. с. 8). Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що при реєстрації народження дитини йому не було відомо, що він не є її батьком, і відповідачка розповіла йому про це лише після розірвання шлюбу. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що відповідачка визнала відсутність кровного споріднення між її дочкою [PERSON] та позивачем, у суду не має жодних сумнівів щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання відповідачкою, визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і виключення запису про позивача як батька з актового запису про народження [PERSON] . Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачки в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 121, 122, 136 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved