Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бойчук О.П., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, шляхом зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та способу їх стягнення, в якому просить змінити визначений судовим наказом від 23.10.2023 року, виданим Рівненським міським судом Рівненської області, спосіб та розмір присудження аліментів з 1/4 частки від заробітку (доходу) батька дитини на тверду грошову суму та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4\~500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких народився їх спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рівненським міським судом Рівненської області за заявою позивачки 23.10.2023 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що сума аліментів, призначена судовим наказом, є недостатньою для належного забезпечення сина всім необхідним. Відповідач офіційно працевлаштований, а саме є працює за кордоном, має стабільне грошове забезпечення, не має інших осіб на утриманні. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 22.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий\~відзив. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Бойчук О.П., в якому просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, але на адресу суду надійшла заява його представника адвоката Нурієвої А.О. в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, та повідомила суд, що її довіритель, відповідач по справі позов визнає та не заперечує проти його задоволення. На підставі п.п. 1-2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких народився їх спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рівненським міським судом Рівненської області за заявою позивачки 23.10.2023 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно доводів позовної заяви розмір аліментів, визначений судовим наказом в сумі у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є недостатнім для належного забезпечення неповнолітнього сина позивача та відповідача всім необхідним для належного утримання, навчання, виховання. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями СК України. За умовами частин першої та другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184\~СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до частини першої статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України в системно взаємозв`язку зі статтею 181\~СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Правозастосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом частини 3 статті 181\~СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам закону. Стаття 182\~СК України визначає чіткий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. Статтею 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які стягуються за судовим наказом, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини та менший ніж прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів 4\~500,00 грн, щомісячно, що узгоджується з вимогами частини 2 статті 182 СК України. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, інших утриманців немає, протилежних доказів суду він не надав, позовні вимоги визнає, а тому має змогу і зобов`язаний згідно з положеннями Сімейного кодексу\~України надавати допомогу на утримання дитини для забезпечення її життєвих потреб. В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів 4\~500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Outcome: approved