Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн», яку згодом було уточнено, та остаточно просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн», ЄДРПОУ 43144472, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 листопада 2023 року по 03 січня 2024 року в розмірі 14 700,00 (чотирнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн», ЄДРПОУ 43144472, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] суму компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, за період з 01.02.2023 по 31.12.2023, в розмірі 5 206,67 (п`ять тисяч двісті шість гривень 67 коп.) грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн», ЄДРПОУ 43144472, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що наказом директора ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» № 18-23-к від 31 січня 2023 року, [PERSON] , з 01 лютого 2023 року, була прийнята на роботу сторожем в службу безпеки хлібозаводу № 2. Починаючи з 01 лютого 2023 року по 03 січня 2024 року, відповідач не виплачував позивачу заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. У зв`язку з чим, 03 січня 2024 року позивач (табельний номер - 0000000788), змушена була звільнитися з роботи за власним бажанням, на підставі пункту 1 статті 38 Кодексу законів про працю України (наказ директора ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» № 1-23-к від 03 січня 2024 року). При звільненні з позивачем не було проведено повний розрахунок та належні йому кошти, по теперішній час, не були виплачені, а саме: При звільненні позивачу, станом на 03 січня 2024 року, не була виплачена заробітна плата за листопад 2023 року, грудень 2023 року, за період з 01 по 03 січня 2024 року, в загальній сумі 14 700,00 грн. Середньоденний заробіток позивача на день його звільнення складав 700,00 грн. Кількість робочих днів Позивача з 01 листопада 2023 року по 03 січня 2024 року склав 21 день, а саме: (листопад 2023 року - 10 днів, грудень 2023 року - 10 днів, з 01 січня 2024 року по 03 січня 2024 року - 1 день) (21 день х 700,00 грн. = 14 700,00 грн.). За змістом вищевказаного наказу відповідача № 1-23-к від 03 січня 2024 року, позивачу при звільненні не була надана, та не була сплачена грошова компенсація за невикористані 22 дня щорічної основної відпустки. Відповідач заборгував позивачу щорічну основну відпустку з 01.02.2023 по 31.12.2023 - 22 дня, та ніякої грошової компенсації при звільненні виплачено не було. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», місячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2024 року установлено - 7100,00 грн. Таким чином відповідач заборгував позивачу компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку: (7100 : 30) х 22 = 5 206,67 грн. З метою вирішення цього позову позивач звернувся за професійною правничою допомогою до адвоката та на виконання умов договору про надання правової допомоги № 25/02-24 від 18.02.2024 сплатив фіксовану суму гонорару адвоката на суму 2 500,00 грн. До позовної заяви додано розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що відповідач з нею не розрахувався при звільненні, у щорічній відпустці вона жодного разу не була, не евакуйовувалася з м. Дружківки і постійно працювала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві,. Відповідач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Урожай Дистрибьюшн» участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від відповідача на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06.06.2024 р. витребувано у відповідача: довідку про заборгованість по заробітній платі [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в тому числі заборгованості щодо невикористаної щорічної основної відпустки станом на 03 січня 2024 року; довідку про середньоденну заробітну плату за листопад, грудень 2023 року, або якщо позивач [PERSON] не відпрацював ці місяці в повному обсязі (знаходження у відпустці, лікарняному тощо), тоді довідку про середньоденну заробітну плату за два повних місяці, що передували січню 2024 року; довідку про нараховану та виплачену/невиплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2023 року по 03 січня 2024 року, включно; табель обліку робочого часу [PERSON] за період 01 травня 2023 року по 03 січня 2024 року. Вказану ухвалу було направлено відповідачу, однак витребувані докази суду не надані. У зв`язку з чим, суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дружківка Донецької області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Костянтинівськиим МВ ГУДМС України в Донецькій області, 05.03.2015 року (а.с.7-8). Позивач 01.02.2023 р. прийнята до Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» на посаду сторожа в службу безпеки хлібозаводу №2 на підставі наказу №18-23-к від 31.01.2023 року, 03.01.2024 року [PERSON] звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України на підставі наказу № 1-23-к від 03.01.2024 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] від 13.12.2016 року (а.с.10-12). Згідно копії наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай Дистрибьюшн» №1-23-к від 03.01.2024 року про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] , назва структурного підрозділу Служба безпеки ХЗ №2, посада сторож, звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, із зазначенням того, що компенсації підлягають 22 дні відпустки (а.с.13). Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] надала показання про те, що вона на протязі 2023-2024 років працювала на підприємстві ТОВ «Урожай Дистрибьюшн» разом з [PERSON] на КПП за графіком доба через добу, в одній зміні. Заробітна плата виплачувалась в касі готівкою, ставили підпис навпроти свого прізвища, виплати були один або два рази на місяць, завжди по різному. У свідка заробітна плата була у розмірі 6500,00 грн., у [PERSON] 7000,00 грн. На лікарняному або у відпустці [PERSON] жодного разу не перебувала. На підприємстві була заборгованість з виплати заробітної плати з листопада 2023 року в межах 2-2,5 місяців. Зверталися до керівництва підприємств за роз`ясненнями щодо виплати заборгованості по заробітній платі, на що відповіли, що грошей не має. На даний час відомо, що [PERSON] , як і будь кому на підприємстві заробітна плата не виплачена. Свідок особисто зверталась до органів поліції із заявою про невиплату заробітної плати. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] надала показання про те, що вона працювала на заводі в той час, як [PERSON] працювала в охороні на цьому ж заводі, на КПП старшим охоронцем. Заробітну плату з листопада 2023 року взагалі перестали виплачувати, у щорічні відпустки або на лікарняні не відпускали, оскільки підприємство не здійснювало оплату внесків до пенсійного фонду, хоча при виплаті заробітної плати робітники отримували суму за вирахуванням сум податків, дізналась про це при звільнені коли звернулась до пенсійного фонду, де їй повідомили що жодних перерахувань від підприємства до пенсійного фонду не було. На даний час заробітна плата не виплачена. [PERSON] у відпустках або на лікарняних не перебувала як і [PERSON] . Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, ОК-7 відносно [PERSON] відомості відсутні. Позивачем та представником позивача було вжито заходи для отримання від відповідача доказів нарахування та сплати заробітної плати позивачу. Судом також вжито заходи для отримання доказів, але на сьогоднішній день жодного витребуваного доказу відповідачем суду не надано. Тому суд за відсутності інших доказів при здійсненні розрахунків враховує розмір мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про державний бюджет України». Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно частини першої\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~83\~КЗпП України,\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що до структури заробітної плати входять: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна\~плата.\~Це -\~винагорода за\~працю понад\~установлені норми,\~за трудові\~успіхи та\~винахідливість і\~за особливі\~умови праці.\~Вона включає\~доплати,\~надбавки,\~гарантійні і\~компенсаційні виплати,\~передбачені чинним\~законодавством;\~премії,\~пов`язані\~з виконанням\~виробничих завдань\~і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Суд розраховує заборгованість по заробітній платі, виходячи із суми мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» яка становить 6700,00 грн.; та виходячи із суми мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», яка становить 7100 грн. За період з 01.11.2023 р. по 31.12.2023 р. включно сума заборгованості розраховується наступним чином: 6700 грн. х 2 місяці (період з 01.11.2023 р. по 31.12.2023 р.) = 13400,00 грн. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата складала за січень 2024 р. 7100,00 грн., у січні 2024 р. -23 робочі дні, кількість робочих днів до звільнення 3 дні. 7100,00 грн./ 23 робочі дні х 3 робочих днів =926,09 грн. Сума заборгованості за невикористану відпустку розраховується наступним чином: розрахунковий період в межах позовних вимог 01.02.2023 р. (дата прийняття на роботу) 31.01.2023 р. дорівнює 334 календарним дням. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» мінімальна заробітна плата протягом 2023 року складала 6700,00 грн. Загальна сума за вказаний період складає 73700,00 грн., яку необхідно поділити на кількість календарних днів за час роботи, яка складає 334 днів, що дорівнює сумі 220,66 грн. за день. Вказану суму необхідно помножити на кількість днів невикористаної відпустки: 220,66 грн. х 22 календарних днів, що дорівнює 4854,52 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума не виплаченої заробітної плати у розмірі 14326 (чотирнадцять тисяч триста двадцять шість) грн. 09 коп. та сума компенсації за невикористані 22 дні відпустки у розмірі 4854 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 52 коп. Тож позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Що стосується витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл удових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial