Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) з подальшим завершенням приватизації такої частки в землях, переданих у колективну власність КСП ім. Чкалова, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Лісівщинської сільської ради Коростенського району, яке належало померлій [INFO] [PERSON] , яку за життя включено в уточнені списки громадян-членів КСП ім. Чкалова Лісівщинської сільської ради , які мають право на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя вона заповідала житловий будинок та все своє майно [PERSON] . Спадщина померлої прийнята [PERSON] , який діяв від імені неповнолітньої на той час доньки і відкрито спадкову справу за №316/1996. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) , так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай). Ухвалою від 26 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05 червня 2024 року закрито підготовче судове засідання і призначено до розгляду на 21 червня 2024 року. Учасники в судове засідання не з"явились , надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено,що [INFO] в селі Лісівщина Коростенського району Житомирської області померла бабуся позивача [PERSON] ,яка згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Чкалова Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списки громадян - членів КСП ім. Чкалова , які мають право на земельну частку (пай), включено [PERSON] .Сертифікат на право на земельну частку (пай ) по реформованому КСП ім. Чкалова Лісівщинської сільської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку станом на 01.01.2013 року не видавався. Ще при житті 20 грудня 1990 року (а.с.10) [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно, в тому числі й житловий будинок, своїй онуці [PERSON] .Заповіт посвідчений секретарем сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №15. Спадщину від імені позивачки (яка на той час була неповнолітня) прийняв її батько в її інтересах, заведено спадкову справу № 316/1996. 17.08.2023 позивач звернулася із заявою по оформленню спадкових прав на землю (а.с.6) але їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно листом від 07.08.2023 . Звертаючись до суду, позивач вказує, що за життя її бабуся не завершила процедуру приватизації земельної ділянки, оскільки не отримала правовстановлюючого документу, тому вона має право на її завершення. Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналогічні норми передбачені і у Цивільному Кодексі України . В силу положень\~ст.1216 ЦК України \~спадкування\~це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга ст.1220 ЦК України) .Відповідно до частини першої\~ ст.1268 ЦК України \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За\~п.\~2\~Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~року №720/95\~«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.Статтею1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають:колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IVосновним\~документом,що посвідчуєправо наземельну частку(пай),є сертифікатна правона земельнучастку (пай),виданий районною(міською)державною адміністрацією.Його власник має право володіти та користуватися своїм паєм. Так як сертифікат засвідчує лише право його власника на отримання земельної ділянки (а не право на саму ділянку), то цей документ не визначає меж земельної ділянки, а вказує лише його площу в умовних кадастрових гектарах і вартість (у гривнях). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину;посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до частини першої ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі\~КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. До категорій осіб, які мають право на земельну частку (пай) є, зокрема, й громадяни\~спадкоємці права на земельну частку (пай). Крім того, позивач не дотрималась процедури приватизації невитребуваної земельної частки (паю). Невитребуваною земельною часткою (паєм) слід вважати пай, на який не був отриманий документ, що посвідчує право на нього, або земельну частку (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості) (ст. 13 Закону). Документами, що посвідчують наявність права на пай, є, зокрема, Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією та свідоцтво про право на спадщину. Для оформлення права власності на земельну ділянку, особі необхідно здійснити наступні дії: 1) звернутися до відповідної сільської, селищної міської ради (якщо земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту) або районної державної адміністрації (якщо земельна ділянка розташована за межами населених пунктів) із письмовим клопотанням про передачу у власність відповідної земельної ділянки та надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До заяви необхідно додати: копію сертифікату на земельну частку (пай), копію свідоцтва про вступ у спадщину або нотаріально посвідчений договір про набуття права власності на земельну частку (пай) або рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай); 2) після отримання рішення відповідного органу місцевого самоврядування чи розпорядження районної державної адміністрації, власнику земельної частки (паю) необхідно звернутися до землевпорядної організації та укласти договір на розробку проектної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); 3) за результатами розробки даної проектної документації власнику видають Витяг з Державного земельного кадастру, отримавши який, власнику земельної ділянки необхідно звернутися до органу місцевого самоврядування для затвердження проектної документації; 4) з рішенням про затвердження проектної документації необхідно звернутись до державного реєстратора та здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку та отримати Витяг про державну реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку. Позивачем не надано доказів проведення відповідної процедури чи відмови у здійсненні такої. Таким чином , суд приходить до висновку, що будь-яких активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки спадкодавцем не вчинено, неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв"язку зі смертю , для того, щоб така земельна ділянка увійшла до складу спадкового майна, не встановлено, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє, оскільки він поданий передчасно. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed