Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся 26.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 324\~156 грн, також просить стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.07.2023 на автомобіль позивача Toyota Corola, номерний знак [NUMBER] , який був припаркований за адресою: [ADDRESS] , упало дерево. Вартість матеріального збитку завданого позивачу як власнику автомобіля становить 324\~156 грн. Адміністративна будівля за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 40/42 знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу «Фаховий коледж морського транспорту НУ «ОМА». Зелені насадження на балансі коледжу не перебувають. Тож, дерево, яке упало на автомобіль позивача росло на землі комунальної власності і за шкоду спричинену ним, має відповідати Виконавчий комітет Одеської міської ради. До витрат на правову допомогу відносить суму сплаченого судового збору, вартість проведення експертного дослідження та вартість послуг адвоката. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою від 06.10.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28.11.2023. У зв`язку з неявкою учасників справи, з метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у підготовчому засіданні 28.11.2023 було відкладено до 23.01.2024. У підготовчому засіданні 23.01.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] було задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву, з метою підготовки відзиву розгляд справи відкладено до 19.03.2024. До суду 18.03.2024 надійшов відзив Виконавчого комітету Одеської міської ради, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Виконавчий комітет є неналежним відповідачем, адже є спеціальні Департаменти відповідальні за благоустрій міста. Крім того, у даній категорії справ доказами протиправної бездіяльності може виступати тільки рішення адміністративного суду, яким буде визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Одеської міської ради стосовно не визначення балансоутримувача, однак таке рішення відсутнє. Окрім того, будівля біля якої впало дерево є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення та перебуває на балансі Морехідного коледжу технічного флоту Одеської національної морської академії, тому прилегла територія до будівлі утримується коледжем відповідно до Правил благоустрою міста Одеси, тому коледж є відповідальною особою за стан зелених насаджень на території 20 метрів навколо периметра будівлі. Більше того, позивач припаркувався в зоні дії знаку «Стоянку заборонено», в той час як з іншої сторони вулиці наявний спеціально відведений майданчик для паркування транспортних засобів. 25.07.2023 було складено повідомлення що протягом 26.07.2023 очікують пориви вітру 15-20 м/с, що є небезпечним явищем 1 рівня, що виключає відповідальність за шкоду. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття у судовому засіданні, що було розпочато за участі представника позивача [PERSON] було відкладено розгляд справи до 15.05.2024. До суду 27.03.2024 надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] у якій вказує, що Виконавчий комітет є належним відповідачем, ним не доказано, що визначено було балансоутримувача за адресою, де впало дерево. Відсутні докази того, що падіння дерева було спричинено непереборною силою, адже вітер 1 рівня небезпечності створюють лише незручності для населення та функціонування господарського комплексу та не несуть загрози. Відсутні докази, що автомобіль стояв на території більше 5 хв, тому не можна говорити про парковку в неналежному місці. У підготовчому засіданні 15.05.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, прийнято відзив та відповідь на відзив. В результаті проведеного підготовчого засідання було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 12.06.2024. У судовому засіданні 12.06.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] представники сторін надали вступні слова, у справі оголошено перерву до 13.06.2024 з метою надання представнику відповідача строку для подання додаткових доказів. У судовому засіданні 13.06.2024 представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] підтримала відзив, заперечувала щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Toyota Corola, номерний знак [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.12). [PERSON] 26.07.2023 звернувся до поліції з заявою про фіксування факту падіння гілки на автомобіль Toyota Corola, номерний знак [NUMBER] , за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 40/42 (а.с.13, 14-15). 26.07.2023 видимість була 11 км, опадів не було, вітер був південний 6 м/с, пориви 10-14 м/с, про що свідчить лист Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 20.12.2023 (а.с.122). 25.07.2023 в 11:00 год було складено попередження про небезпечні метеорологічні явища (1 рівень небезпеки жовтий), що протягом 26.07.2023 очікують пориви південного вітру швидкістю 15-20 м/с, однак фактично пориви вітру були 10-14 м/с, що не є небезпечним явищем. Згідно висновку експерта №38-23В від 28.08.2023 складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corola, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулася 26.07.2023, визначається рівною 324\~156 грн. Огляд автомобіля проводився 03.08.2023 за участі [PERSON] та представника Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради [PERSON] (а.с.21-29). Згідно листа Комунального підприємства «Міськзелентрест» від 31.07.2023, зелені насадження, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 40/42 не знаходяться на балансі та не утримуються КП «Міськзелентрест» (а.с.16). Комунальне підприємство «Одестранспарксервіс» листом від 31.07.2023 повідомило, що за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 40/42 відсутній договір балансоутримування місць паркування, як і те, що така адреса не внесена до Переліку спеціальних земельних ділянок відведених для паркування (а.с.17). З листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 02.08.2023 вбачається, що Департаменту доручено утримання зелених насаджень загального користування згідно з переліком об`єктів, Адреси [ADDRESS] в переліку немає (а.с.18). Відокремлений структурний підрозділ Фаховий коледж морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» листом від 09.08.2023 повідомив Чернегу Інну, що адміністративна будівля за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 40/42 знаходиться на балансі Відокремленого структурного підрозділу Фаховий коледж морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія». Зелені насадження загального користування та спеціального призначення, у тому числі уздовж вул. Маразліївська, на балансі коледжу не перебувають (а.с.20). Дійсно будівля за адресою [ADDRESS] віднесена до пам`ятки архітектури та пам`ятки історії місцевого значення, про що свідчить охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 05.12.2012 №05-12-2012-ЕС. Згідно п.5 договору користувач, тобто Морехідний коледж технічного флоту Одеської національної морської академії зобов`язався утримувати пам`ятку в належному санітарному, протипожежному і технічному стані, утримувати територію пам`ятки упоряджено (а.с. 127-130). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»). За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до пункту 3.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі - Правила), до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території. У пункті 3.2 Правил передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Елементи благоустрою входять до складу об`єктів благоустрою, за винятком меморіальних комплексів та об`єктів монументального мистецтва, фонтанів (пункт 5.6. Правил). Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил). До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц (провадження № 61-43478св18), зазначено, що, «…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку. Місцевий суд установив, що відповідач КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року №53/17 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02 березня 2011 року № 16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] , проте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку. Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог частини п`ятої статті 28Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування». Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд враховує, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем доказами, про що вказувалося вище. В розумінні ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та п. п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень біля будинку [ADDRESS] . Рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI, затверджені правила благоустрою території м. Одеси. Відповідно до вказаних Правил, з подальшими змінами та доповненнями: - балансоутримувач власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність; здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законодавством; - прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку; - утримання будинків і прибудинкових територій діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи із забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Інвентаризація зелених насаджень проводиться бюро технічної інвентаризації, підприємствами, організаціями, які мають на це право, а також балансоутримувачами об`єктів благоустрою державної чи комунальної форми власності, які мають технічні можливості, відповідних фахівців, за погодженням з виконавчим комітетом Одеської міської ради один раз на п`ять років з квітня до жовтня відповідно до Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.12.2001р. № 226. За матеріалами інвентаризації складається паспорт об`єкта (благоустрою, території підприємств, установ, організацій, інших земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження) затвердженої форми. За даними паспорта складається реєстр зелених насаджень. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази визначення на час падіння дерева 26.07.2023 прибудинкової території будівлі [ADDRESS] , на підставі акту на право власності чи користування земельною ділянкою у відповідності до Правил благоустрою території м. Одеси. Також до справи не додано акт інвентаризації зелених насаджень та паспорт об`єкту благоустрою земельної ділянки з зеленими насадженнями поблизу будинку [ADDRESS] . Будівля №40/42 передана на баланс Морехідного коледжу технічного флоту Одеської національної морської академії та є пам`яткою архітектури місцевого значення, однак прибудинкова територія на баланс коледжу не передавалася. Згідно ч.1 ст. 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки. Межі та режими використання території пам`ятки визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до затвердження науково-проектної (науково-дослідної) документації з визначення меж та режимів використання території пам`ятки відповідно до частини першої цієї статті межа території пам`ятки встановлюється: для пам`яток архітектури - 20 метрів навколо периметра забудови. Спеціальний режим використання території навколо пам`ятки архітектури не означає покладення на балансоутримувача такої пам`ятки обов`язків з догляду за деревами в межах території. Тому, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими. Тому, частина дерева впала 26.07.2023 біля будинку [ADDRESS] , яке розташоване на землі комунальної власності, а тому, його власником є територіальна громада міста Одеси. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Відповідно до п.3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п.5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою\~населених пунктів,\~визначення балансоутримувача\~та контроль\~за станом\~зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Одеської міської ради не доведено що ним визначено такого балансоутримувача за наведеною адресою. Тобто, виконавчий комітет Одеської міської ради не надав доказів того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені за адресою: [ADDRESS] , або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями, також не доказано що на балансоутримувача будівлі-пам`ятки архітектури покладено обов`язок з утримання зелених насаджень навколо пам`ятки архітектури. При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. За таких умов, оскільки частина дерева, яка впала на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та відсутні дані про те, що дерево яке впало на автомобіль позивача відповідно до ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку Морехідного коледжу технічного флоту Одеської національної морської академії чи будь-якої іншої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, тому суд дійшов висновку що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладений на Виконавчий комітет Одеської міської ради. Причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля та бездіяльністю виконавчого комітету Одеської міської ради, до обов`язків якої входить організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень встановлено матеріалами справи на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та не спростовано відповідачем під час розгляду справи. У випадку заподіяння майну особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, балансоутримувач зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі №372/1891/17. Єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка б свідчила про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, було б заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних обставин, зокрема те, що падіння дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів тощо. Однак, будь-яких відомостей щодо таких обставин відповідачами не надано, адже листом Гідрометеорлогічного центру Чорного та Азовського морів повідомлено, що пориви вітру, які відносять до небезпечних гідрометеорологічних явищ могли бути 26.07.2023, однак 26.07.2023 вітер був південний 6 м/с, пориви були 10-14 м/с, в той час як небезпечним є пориви вітру від 15 м/с і більше. Матеріалами справи доведено факт завдання шкоди позивачу в результаті падіння частини дерева на автомобіль, протиправність бездіяльності відповідача - виконавчого комітет Одеської міської ради, яка виразилась у не визначенні балансоутримувача зелених насаджень біля будинку, причинний зв`язок між ними, а Виконавчий комітет Одеської міської ради, відповідно до вимог ст. ст. 12,13, 49, 81, 89 ЦПК України, це не спростував і не довів відсутності своєї вини та відсутність підстав для відшкодування шкоди. Розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідачами не спростований, а, отже, наведена у висновку експерта сума матеріального збитку є доведеною та підлягає стягненню з Виконавчого комітету Одеської міської ради. Таким чином, аналіз наведених вище норм права та обставини справи надають підстави дійти висновку, що виконавчий комітет Одеської міської ради, як балансоутримувач об`єктів комунальної власності, є відповідальною особою за стан зелених насаджень на території м. Одеси, у зв`язку із чим на нього покладений обов`язок приймати рішення про видалення зелених насаджень. У випадку заподіяння майну чи здоров`ю особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, останній зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що [PERSON] припаркувався в межах дії знаку «стоянку заборонено», оскільки підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, однак такої до матеріалів справи долучено не було. За таких обставин, суд дійшов висновку що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 324 156 грн підлягає стягненню з Виконавчого комітету Одеської міської ради. Щодо судових витрат. На підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір у розмірі 3\~241,56 грн підлягає стягненню з відповідача винного в спричинені шкоди Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь позивача. За експертне дослідження було сплачено 4 850 грн (а.с.40), у зв`язку з задоволенням позову, витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 30.07.2023 між [PERSON] та адвокатом Чернегою Інною Федорівною було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.78). Згідно Детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги, за договором №15 від 30.07.2023, складення, оформлення і надсилання адвокатських записів вартувало 2\~000 грн, підготовка до розгляду справи 1 000 грн, складення, оформлення і надсилання позову 7\~000 грн (а.с.79). 29.08.2023 [PERSON] оплатив [PERSON] вартість правової допомоги у розмірі 10\~050 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 29.08.2023 (а.с.80). 16.11.2023 [PERSON] та адвокат Чернега І.Ф. підписали акт приймання-передачі наданих послуг (а.с.79 на звороті). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у розумінні положень ч.5 ст.141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Виконавчий комітет Одеської міської ради не наводив жодних аргументів щодо витрат на правову допомогу. Тому, витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved