Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі, а саме щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу, що надана адвокатом Величко Л.П. у розмірі 134 400 грн., на підтвердження чого надано договір про співробітництво від 12.01.2024 року, акти виконаних робіт, витрати на проїзд та проживання м. Полтава, а також судовий збір у розмірі 992,40 грн., витрат на правничу допомогу, що надані адвокатами Васильєвою Л.М., [PERSON] у розмірі 82 000 грн. До заяви додано договори про надання правової допомоги з додатковою угодою, розрахунок, акт виконаних робіт, квитанції, скріншоти перекази коштів. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла зава про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Рішення суду про визначення місця проживання дитини є рішенням факту. З урахуванням ухваленого рішення суду, а саме встановлення спільної опіки над дитиною та фактично почергового проживання дитини з кожним з батьків, немає підстав покладати судові витрати на когось із сторін. Витрати на правничу допомогу адвокатів несли обидві сторони, кожна із сторін не була позбавлена можливості найняти адвокатів з різних регіонів України та різного професійного рівня та досвіду. Проте це не є підставою для додаткового збагачення сторони по справі. Значна частина доказів на підтвердження судових витрат викликає сумніви в їх достовірності та належності. Вважає за необхідне призначити судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. За змістом положень ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням положень ч. 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Вивчивши матеріали заяв про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2024 року по цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Соборного району Дніпропетровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання та за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити частково. Визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: з 01 січня по 01 липня кожного року з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою його місця проживання ( [ADDRESS] ) з 01 липня по 01 січня кожного року з матір`ю [PERSON] за адресою її місця проживання ( [ADDRESS] ) По завершенню періоду, протягом якого дитина [PERSON] , 2016 року народження проживав з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким він проживав, зобов`язаний супроводити (привезти) дитину до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. В іншій частині позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання дитини відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним. Відповідно до частин 1, 3\~статті 133 ЦПК\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Враховуючи вищенаведене, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Судом установлено, що судові витрати, які понесла [PERSON] складаються зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу на загальну суму 216 400 грн. Судові витрати , які поніс [PERSON] складаються із судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 27 000 грн., про вирішення яких останній заявив у письмових дебатах. Вирішуючи питання щодо розміру судових витрат, які підлягають стягненню, суд також має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial