Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що 28 серпня 2014 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. У цьому шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Як зазначила [PERSON] , спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння у відносинах, частими сварками та скандалами, що призвело до неможливості подальшого спільного проживання. Сторони не проживають разом з травня 2017 року. На даний час шлюб носить формальний характер і надій на його збереження немає. У зв`язку із наведеним позивач просила розірвати шлюб зареєстрований 28 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, неповнолітню дитину - [PERSON] залишити на проживання з нею, а також після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач скористався правом на подання відзиву. Так, 20.06.2024 року на поштову адресу Косівського районного суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому він позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Зокрема, позов в частині розірвання шлюбу визнав, а щодо визначення місця проживання спільної дитини з позивачем - заперечив з тих підстав, що позивачем не доведено спільне проживання з їхньою неповнолітньою дитиною (а.с.18). Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла (а.с. 2). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.05.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 24.06.2024 року. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/799/24 відповідача [PERSON] (а.с. 13). Враховуючи, що позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно дублікату свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2024 року, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. У відзиві [PERSON] позов в частині розірвання шлюбу визнав. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимоги про залишення на проживання дитини. В позовній заяві позивач просила залишити їхню спільну дитину - [PERSON] , [INFO] проживати з нею. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи, те, що малолітня дочка сторін проживає з позивачем, а відповідач заперечив щодо залишення на проживання дитини з матір`ю, суд доходить переконання, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який підлягає вирішенню у встановленому законом порядку окремо від позову про розірвання шлюбу. Суд зазначає, що в такому випадку сторони не позбавлені права звернутися в суд з відповідним позовом за наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: partial