Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

08.04.2024 позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2023 у справі №161/11013/23 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 140352 від 11 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» заборгованості за кредитним договором №6М/2006/840-МК/341 від 03 листопада 2006 року у розмірі 150 050,00 грн. Водночас, приватним виконавцем Пирогою С.С. у межах виконавчого провадження №68428240 з [PERSON] було стягнуто 8\~745,18 грн., в т.ч. 7\~495,62 погашення боргу за виконавчим документом, 749,56 грн. основна винагорода приватного виконавця, 500,00 грн. витрати виконавчого провадження. Позивач просить стягнути на свою користь, як безпідставно набуті кошти у розмірі 7\~495,62 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами. До суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав відзиву на позов та не прибув у судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис р.№140352, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Форт» заборгованість за кредитним договором №6М/2006/840-МК/341 від 03.11.2006 у розмірі 150\~050,00 грн. (а.с. 5). Як вбачається з листа приватного виконавця Пироги С.С. від 21.02.2024 приватним виконавцем Пирогою С.С. у межах виконавчого провадження №68428240 з [PERSON] було стягнуто 8\~745,18 грн., в т.ч. 7\~495,62 погашення боргу за виконавчим документом, 749,56 грн. основна винагорода приватного виконавця, 500,00 грн. витрати виконавчого провадження (а.с. 6). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2023 у справі №161/11013/23 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 140352 від 11 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» заборгованості за кредитним договором № 6М/2006/840-МК/341 від 03 листопада 2006 року у розмірі 150 050,00 грн. (а.с. 7-10). Рішення суду набрало законної сили 09.10.2023. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Відповідно до ст.1212ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. З огляду на вищевикладене, оскільки правова підстава, згідно з якою ТОВ «ФК Форт» отримало грошові кошти у розмірі 7\~495,62 грн. відпала, ці кошти слід стягнути з нього на користь позивача та задовольнити позовні вимоги в цій частині. На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1\~211,20 грн. Також, на підставі положень ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позову, з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 4 000,00 грн. Розмір цих витрат підтверджується договором про надання правової допомоги, платіжною інструкцією від 20.06.2024 на суму 4\~000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved