Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОБУТ» (далі по тексту - позивач, ОСББ «ДОБРОБУТ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 24 667,35 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 16 764,51 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 6 561,10 грн. та 3% річних у розмірі 1 341,74 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «ДОБРОБУТ» забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] , а також здійснює утримання його прибудинкової території. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а відтак являється співвласником вказаного багатоквартирного (житлового) будинку. При цьому, відповідач своєчасно не сплачує позивачу обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території (утримання та ремонт спільного майна), в результаті чого за період з 01.08.2021 по 31.03.2024 у нього утворилась заборгованість у розмірі 16 764,51 грн., яку позивач і прохає суд стягнути з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у розмірі 7 902,84 грн., які складаються з інфляційної складової боргу у розмірі 6 561,10 грн. та 3% річних у розмірі 1 341,74 грн. 02.05.2024 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] , направлялись ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась за адресою місцезнаходження нерухомого майна, а саме: [ADDRESS] , яка також повернулась на адресу суду з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 04.12.2003 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 25.11.2003 №2025-С/КІ, належить квартира [ADDRESS] та, яка складається з 3-ох кімнат, жилою площею 60.80 кв.м., загальною площею 106.30 кв.м. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №120646, 10.07.2002 за №10651200000002927 було зареєстровано ОСББ «ДОБРОБУТ», код ЄДРПОУ 26195685, адреса місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 56. Згідно Статуту ОСББ «ДОБРОБУТ», затвердженого Рішенням загальних зборів ООСББ «ДОБРОБУТ» (Протокол №2 від 11.10.2016), завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення: - реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; - належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; - отримання житлово-комунальних та інших послуг співласниками належної якості за обгрунтованими цінами; - виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; - необхідної господарської діяльності у порядку, визначеному чинним законодавством України. Відповідно до Розділу І Статуту, Об`єднання діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту. Відповідно до преамбули Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Частиною першою статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. За приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до частини 4 статті 4 вказаного Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» кошти об`єднання складаються, зокрема, з внесків і платежів співвласників. Таким чином, ОСББ «ДОБРОБУТ» як неприбуткова організація, залучаючи фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів, здійснює управління, утримання і експлуатацію багатоквартирного (житлового) будинку та утримує його прибудинкову територію за рахунок внесків і платежів співвласників будинку, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ДОБРОБУТ» від 08.12.2020, що оформлено в Протокол №7 від 08.12.2020, прийнято рішення про затвердження кошторису на 2021 рік, яким розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території залишено на рівні 2020 року, а саме: - для власників квартир з 2-го по 17-й поверхи та офісних нежитлових приміщень - 5,60 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 6,10 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа; - для власників квартир першого поверху - 5,25 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 5,75 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ДОБРОБУТ» від 14.12.2021, що оформлено в Протокол №8 від 14.12.2021, прийнято рішення про затвердження кошторису на 2022 рік, яким розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2022, а саме: - для власників квартир з 2-го по 17-й поверхи та офісних нежитлових приміщень - 6,30 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 6,80 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа; - для власників квартир першого поверху - 5,85 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 6,35 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ДОБРОБУТ» від 14.06.2023, що оформлено в Протокол №10 від 14.06.2023, прийнято рішення про затвердження кошторису з 01.06.2023, яким розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.06.2023, а саме: - для власників квартир з 2-го по 17-й поверхи та офісних нежитлових приміщень - 7,86 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 8,36 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа; - для власників квартир першого поверху - 7,30 грн. за 1 м? при оплаті до 20 числа, та - 7,80 грн. за 1 м? при оплаті після 20 числа. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. 09.10.2023 Голова Правління ОСББ «ДОБРОБУТ» Коломієць О.І. звернулася до [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , з досудовою претензією, у якій останньому було повідомлено про заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 01.10.2023 становить 11 601,03 грн. та запропоновано в добровільному порядку сплатити вказану заборгованість або укласти договір про реструктуризацію боргу. Однак, вказана претензія залишилась поза увагою відповідача. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Оскільки відповідач є власником квартири у багатоквартирному будинку, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він є співвласником цього будинку та зобов`язаний оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону). За нормою ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) по квартирі [ADDRESS] за період з 01.08.2021 по 01.04.2024 утворилась заборгованість в розмірі 16 764,51. Також згідно наданого позивачем розрахунку, інфляційні нарахування на суму боргу за період з 01.08.2021 по 31.03.2024 становлять 6 561,10 грн., а 3% річних за період з 01.08.2021 по 31.12.2023 становлять 1 216,69 грн., з 01.01.2024 по 31.03.2024 становлять 125,05 грн., а всього 1 341,74 грн. За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово - комунальні послуги, які полягають у вигляді сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16 764,51 грн., а також шляхом стягнення з відповідача на користь позивача інфляційної складової боргу у розмірі 6 561,10 грн. та 3% річних у розмірі 1 341,74 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ята статті 135 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Отже, у малознічній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2023 між ТОВ «Бухгалтерський Альянс Константа» в особі директора Пантелійчука Сергія Леонідовича, що діє на підставі статуту, з однієї сторони, та ОСББ «ДОБРОБУТ» в особі Голови правління Коломієць Оксани Ігорівни, що діє на підставі статуту, з іншого боку, укладено Договір про надання абонентських юридичних послуг №01/09-23. Предметом вищевказаного договору є те, що виконавець зобов`язується за замовленням замовника надати юридично-консультаційні послуги, передбачені п. 1.2., а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги у порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1.). Перелік послуг, що надаються виконавцем замовнику за цим договором, визначені п. 1.2. На підтвердження понесених витрат ОСББ «ДОБРОБУТ» до позовної заяви долучено: договір про надання абонентських юридичних послуг №01/09-23; акт здачі-приймання наданих послуг по договору №01/09-2023 від 01.09.2023; доручення від 01.01.2024. Разом із цим, суд зауважує, що юридично-консультаційні послуги в рамках розгляду даної справи позивачу надавало Товариство, в особі директора Пантелійчука Сергія Леонідовича , що діє на підставі статуту, та не є адвокатом. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні понесених витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved