Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що від шлюбу мають дочку [PERSON] , яка на даний час повнолітня і проживає окремо, самостійно. Позивач у своїй позовній заяві вказала, що на початку 2014 року шлюбні відносини із відповідачем суттєво змінилися і погіршилися, через деякий час почали виникати певні неприязні стосунки, що стали причиною розпаду сім`ї та припиненням шлюбних стосунків. На ґрунті цього виникла обстановка напруженості та дратівливості у відносинах. Фактично з того моменту і на даний час сторони проживають окремо. Ніяких шлюбних та сімейних відносин з відповідачем не підтримує, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий період, фактично десять років відповідач проживає окремо. На даний час [PERSON] не має ніякої інформації про можливе його місце перебування чи проживання. Враховуючи викладене, заявник просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 13.03.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Макарівського районного управління юстиції, актовий запис №16. Ухвалою суду від 15.04.2024 року позовну заяву [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 15.04.2024 року та позовну заяву з додатками [PERSON] отримав 22.05.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600264824378. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про одруження, що видано повторно, серії [NUMBER] від 19.05.2000 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13.03.1996 року, про що відділом реєстрації актів громадського стану Макарівського районного управління юстиції, зроблено актовий запис №16. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Як вказав позивач, а відповідач не скористалася своїм правом заперечити проти цього, що на початку 2014 року шлюбні відносини із відповідачем суттєво змінилися і погіршилися, через деякий час почали виникати певні неприязні стосунки, що стали причиною розпаду сім`ї та припиненням шлюбних стосунків. На ґрунті цього виникла обстановка напруженості та дратівливості у відносинах. Фактично з того моменту і на даний час сторони проживають окремо. Ніяких шлюбних та сімейних відносин з відповідачем не підтримує, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий період, фактично десять років відповідач проживає окремо. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved