Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулися до суду з позовом до [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилаються на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2015 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №45. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Враховуючи те, що [PERSON] не створив належні умови виховання, не забезпечує збереження життя та здоров`я дитини, вважають, що є всі підстави для вирішення питання щодо позбавлення його батьківських прав. Доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав підтверджується висновком Сторожинецької міської ради від 10.01.2018. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, надали суду заяву, в якій просили цивільну справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи: виконавчого комітету Сторожинецької міської ради направили лист про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги не визнають через необґрунтованість та просили відмовити у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 21.06.2017 р., батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 10.01.2017 р. (справа №723/2743/16-ц) шлюб між подружжям було розірвано, [PERSON] зобов?язано сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки Сторожинецького ліцею №1 від 06.11.23 № вих-139, малолітня [PERSON] навчалась в даному закладі освіти дистанційно (за заявою матері) з 01.09.21-2022 рр. Згідно висновку Сторожинецької міської ради від 10.01.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст.ст.150, 155 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька так і для дитини, тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків або одного з них у краший бік неможливо і лише при наявності вини в діях батьків або одного з них. З вищезазначеного висновується, що у діях (бездіяльності) батька немає винної поведінки щодо виконання батьківських обов?язків в силу того, що дитина фізично проживає в іншій країні. Крім того, батько проявляє активну позицію щодо захисту своїх прав на батьківство, стверджує, що саме колишня дружина не дозволяла йому спілкуватись із донькою. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути неоохідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На думку суду, позивачем не надано доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків внаслідок винної поведінки і свідомого нехтування такими обов`язками. Згідно висновку Органу опіки і піклування Сторожинецьої міської ради від 06 лютого 2024 року №35 про відсутність винної поведінки [PERSON] стосовно ухилення його від виконання батьківських обов?язків, а отже, і про відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що доводи позивачки про ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування батьківськими обов"язками не є доведеними наявними доказами. В ході розгляду справи судом не встановлено наявність винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). За наведених обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі ст.ст.150, 155, 164 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed