Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

До Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~з позовною\~заявою звернувся[PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. про визнання заповіту та спадкового договору недійсними. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] та заповіту не залишив. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої увійшло: житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль NISSAN X-TRAIL, рік випуску 2006, об`єм двигуна 1998 см. куб, зареєстрований 20.11.2013; мопед KAUNI 2007 року випуску; причеп ХТ 81024, шасі [NUMBER] , рік випуску 1992, зареєстрований 07.10.1992. Вказане майно зареєстровано на ім`я батька позивача. Спадкоємцями після смерті батька позивача є мати позивача [PERSON] , бабуся позивача [PERSON] та позивач, як єдиний син [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] . Бабуся проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті бабусі позивача відкрилася спадщина, до складу якої увійшло: 1/3 частка житлового будинку та 1/3 частка земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 частка автомобіля NISSAN X-TRAIL, рік випуску 2006, об`єм двигуна 1998 см. куб, зареєстрований 20.11.2013; 1/6 частка мопеда KAUNI 2007 року випуску; 1/6 частка причепа ХТ 81024, шасі 532678, рік випуску 1992, зареєстрований 07.10.1992. Після смерті батька позивача відповідачка [PERSON] діяла від імені бабусі позивача та намагалася в судовому порядку позбавити позивача спадщини. Судовий процес тривав з 2020 року та був припинений після смерті бабусі за клопотанням відповідачки. Також, в провадженні суду перебувають ще дві справи за позовами [PERSON] про визнання факту спільного проживання з батьком позивача та позов до матері позивача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, шляхом надання вільного та постійного доступу з передачею ключів від воріт і дверей будинку, внесенням змін до договору охорони, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач вказав, що за життя у нього були добрі відносини з його бабусею, з раннього дитинства він постійно був поруч з нею, та коли ходив до школи, то часто залишався в бабусі ночувати. Після закінчення школи позивач навчався в м. Харкові, однак з бабусею у нього залишалися дружні відносини та 10.10.2014 бабуся надала позивачу довіреність на зняття грошей з її рахунків. В березні 2014 року позивач та його мати виїхали до м. Ялта, оскільки мати захворіла та потребувала на операції. Необхідну безкоштовну операцію могли провести саме у м. Ялта, а тому виїзд позивача з матір`ю було узгоджено з його батьком, оскільки грошей на проведення дорогої операції на території України в них не було. Батько постійно з ними спілкувався під час знаходження позивача та матері в м. Ялта, кілька разів на рік приїзджав до них, та останній раз був влітку 2018 року. В 2019 року батько повідомив, що через роботу та хворобу (високий тиск та запаморочення) приїхати не може. В подальшому батько поселив як квартирантів сім`ю переселенців з непідконтрольної території України, відповідачку та її доньку в будинку [ADDRESS] . Через воєнні дії на території Донецької області позивач не міг виїхати до м. Слов`янськ щоб побачитися з бабусею. В телефонних розмовах з бабусею позивач став помічати її неадекватну поведінку, бабуся не впізнавала його як онука, говорила, що її хочуть отруюти родичі. На питання позивача його батько повідомив, що бабуся психічно хвора, та він возив бабусю кілька разів до лікаря-психіатра, який призначав ліки бабусі та батько давав їй. В грудні 2014 року батько позивача особисто писав заяву на ім`я головного лікаря КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та просив оглянути та вжити заходів до [PERSON] , пояснював, що бабуся заговорюється, почастішили провали в пам`яті, часто втрачається на вулиці, перестає впізнавати рідних і близьких, придумує якісь події яких не було і в них вірить, йде з дому і повертається через кілька днів, приводить до хати чужих людей та розповідає, що це гуртожиток, з`явилася схильність до суїциду, стала роздавати своє майно або викидати його з балкону і говорити, що її обікрали. В цей час батько сказав позивачу, що стан бабусі погіршився після пережитого стресу у зв`язку з бойовими діями на території міста та області. В січні 2015 року батьки позивача знову зверталися до головного лікаря КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» з аналогічної заявою, оскільки в бабусі була суїцидна схильність, агресія по відношенню до рідних, думки маревного характеру, уявні думки про крадіжку грошей. Після смерті батька позивач намагався зв`язатися з бабусею через своїх друзів, передавав телефон для відеозв`язку з нею, однак відповідачка [PERSON] тримала бабусю під замком та нікого з рідних до неї не пускала. Мати позивача приїзджала після смерті батька до міста та хотіла забрати бабусю до АР Крим, де б вона проживала з родиною позивача, оскільки він через карантин не міг виїхати. Відповідачка навмисно утримувала бабусю, оскільки 08.01.2020 оформила спадковий договір і після смерті бабусі належне їй майно переходить до [PERSON] . Також, 05.11.2020 бабуся склала заповіт, щодо її майна, яке після її смерті заповідала [PERSON] . [PERSON] знала про психічний стан бабусі позивача [PERSON] і навмисне з метою отримання житла проживала в квартирі з бабусею, жила за рахунок її пенсії, яка становить 9370,00 грн. Як переселенка не платила за винаймання житла, тобто використовувала вигоду для себе, намагалася обманним шляхом позбавити позивача, як єдиного онука, спадщини, шляхом подачі позова від імені бабусі про усунення права від спадкування. Також відповідачка вкрала все майно, яке було в житловому будинку [ADDRESS] належному батькам позивача. У зв`язку з чим, 13.11.2020 мати позивача звернулась до Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області з відповідною заявою, відомості за якою були внесені 14.11.2020 до ЄРДР за № 1202055510000722, правова кваліфікація ч.1 ст. 185 КК України. Позивач вважає, що спадковий договір від 08.01.2020 та заповіт від 05.11.2020 є недісними, оскільки на момент їх підписання бабуся в силу свого стану здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а відповідачка знаючи про це скористалася цим. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати недійсними спадковий договір, укладений 08.01.2020 між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та заповіт від 05.11.2020, що посвідчені приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Клочкова О.М., що діє на підставі договору про надання юридичних /адвокатських/ послуг № 36 від 09.09.2020 та ордера серія ДН № 097215 від 09.09.2020 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Від позивача до суду надійшла заява про розглдя справи за його відсутності за участі його представника адвоката Клочкової О.М. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Гудко Я.Ю., що діє на підставі ордера серія ДН № 126011 від 26.05.2021 приймали участь в судових засіданнях призначених на 05.08.2021 на 14-00 годину та 13.09.2021 на 13-00 годину. В судовому засіданні, яке відбулося 05.08.2021 о 14-00 годині відповідачка та її представник надали суду пояснення по справі, викладені аналогічним у відзиві на позовну заяву, та просили суд відмовити в задволенні позову в повному обсязі. В судовому\~засіданні призначеному\~на 14.06.2024\~на 08-30\~годину відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Гудко Я.Ю., будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, про причини неявки суду не повідомили. Також, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 05.02.2024 в задоволенні заяви представника відповідачки [PERSON] адвоката Гудко Яни Юріївни про відкладення\~розгляду цивільної\~справи до\~ закінчення воєнного стану в Україні було відмовлено. За наведених обставин, суд доходить висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16. Таким чином,\~суд вважає\~необхідним зазначити,\~що судом\~вживалися всі\~можливі заходи\~стосовно повідомлення\~про дату,\~час та\~спосіб розгляду\~справи відповідачки\~ [PERSON] \~та її\~представника - адвоката\~Гудко Я.Ю.,\~які в\~свою чергу,\~в попередніх\~судових засіданнях\~надали свої\~поянення з\~приводу заявлених\~позовних вимог\~позивача,\~а тому\~з огляду на викладене вище, суд вважає можливим справу розглянути за відсутності відповідачки та її представника та за наявними матеріалами. Також, відповідачкою [PERSON] до суду було надано відзив на позовну заяву в якому остання вказала, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав. З 2002 року [PERSON] , який є батьком позивача припинив сумісне проживання з [PERSON] , яка є матір`ю позивача. З серпня 2014 року відповідачка проживала однією родиною та вела спільне господарство з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2015, справа № 243/5923/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано за позовом [PERSON] . 28 жовтня 2014 року було укладено спадковий договір між [PERSON] та [PERSON] на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 3190 та засвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченком А.В. В 2014 році позивач виїхав до м. Ялта та до теперішнього часу до м. Слов`янськ не повертався. Позивач з 2014 року через незрозумілі причини зовсім не хотів спілкуватися зі своїм батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] , хоча батько та бабуся позивача хотіли з ним дружніх відносин. Батько позивача постійно намагався відновити з позивачем стосунки, дзвонив йому та писав, а від позивача отримував нецензурні смс-повідомлення, від яких батьку та бабусі становилось погано. Батько позивача [PERSON] з метою примирення з позивачем їздив до нього до м. Симферополь, але позивач прогнав його та образив. З 2014 року позивач жодного разу не відвідав, не дзвонив бабусі та не дізнався про стан її здоров`я, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання спадкового договору та рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2015, справа № 243/2837/15-ц даний спадковий договір було розірвано. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач на похорони батька не приїхав та навіть жодного разу не подзвонив бабусі, хоча остання мала свій власний мобільний телефон, який носила постійно з собою та чекала дзвінка від свого рідного онука - позивача по справі. Телефон померлого сина теж був поруч з бабусею позивача, оскільки вона мала надію, що онук може подзвонити і на цей номер телефону. Однак, ані жодного дзвінка, ані жодного смс не отримала. В 2020 році мати позивача [PERSON] позбавила [PERSON] права користування своїм нерухомим майном, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вимушена була звернутися до поліції з заявою, що її родичі з АР Крим до будинку [ADDRESS] , яким вона володіє як спадкоємець не пускають. Мати позивача [PERSON] зверталась до поліції з заявою, що відповідачка не надає доступ до [PERSON] , але ж остання жила в своїй квартирі з відкритими вікнами та балконом, нажаль на вулицю бабуся позивача не виходила, оскільки їй було важко ходити по сходах, однак постійно виходила на балкон, милувалася квітами, які на балконі насадила для неї відповідачка. Посилання позивача, що його бабуся знаходилась в неадекватному стані та мала проблеми з психікою не відповідають дійсності. [PERSON] була завжди в адекватному стані, мала подруг з якими постійно спілкувалась та зустрічалась. Бабуся мала високий тиск, та коли почувалася погано, то відповідачка постійно викликала сімейного лікаря [PERSON] . [PERSON] надала відповідачці довіреність на представлення її інтересів, яка була посвідчена нотаріусом, та в якій зазначено, що дієздатність [PERSON] перевірена. Відповідачка постійно проживала з [PERSON] однією родиною, вела з нею спільне господарство та постійно піклувалась за її стан здоров`я. Позивач та його мати не піклувалися про бабусю та навіть жодного разу не подзвонили. [PERSON] повністю довіряла відповідачці, а тому усвідомлено уклала спадковий договір та залишила заповіт. [INFO] [PERSON] померла та її поховання повністю займалась відповідачка, а позивач навіть не приїхав на похорони своєї бабусі та з її похованням не допомагав. У зв`язку з чим, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, та будь-яких заяв та пояснень з приводу заявлених вимог до суду не надав. Допитана в судовому засіданні 05.08.2021 в якості свідка зі сторони відповідачки [PERSON] , суду пояснила, що позивача вона особисто не знає, бачила його коли він був малим. Відповідачку знає з 2014 року, коли вона приїхала у місто, а також вони разом працюють. Відповідачка [PERSON] є невісткою [PERSON] , яка в свою чергу є двоюрідною сестрою батька свідка. [PERSON] знає з дитинства. Також знала покійного сина [PERSON] [PERSON] , оскільки навчалася з ним в одній школі. Свідку відомо, що [PERSON] до своєї смерті була повністю адекватна, померла в квітні 2021 року. Останній раз із [PERSON] спілкувалися після Нового року в 2021 році по телефону. Вона зателефонувала [PERSON] , яка самостійно підняла слухавку, спілкувалися приблизно 10-15 хвилин про здоров`я, святкування свят, на її питання остання відповідала нормально, чітко. Останній раз [PERSON] бачила на похоронах її сина [PERSON] в кінці грудні 2019 року, вона також була адекватна, пересувалася самостійно. До похорон сина також бачилися з [PERSON] на вулиці, розмовляли про здоров`я її сина та під час зутрічей [PERSON] була цілком здоровою. Після смерті сина [PERSON] у [PERSON] був дуже пригнічений стан, також вона дуже переживала з приводу того, що не бачилася зі своїм онуком, позивачем по справі, оскільки він зі своєю матір`ю виїхав до АР Крим ще в 2014 році та з того часу не приїжджав. Свідку невідомо чи спілкувалась [PERSON] зі своїм онуком, однак скаржилася, що хотіла б поспілкуватися з ним. Чи були якісь хронічні захворювання у [PERSON] їй невідомо, ніяких скарг на здоров`я в останньої не було. Під час спілкування свідка з [PERSON] , остання була в повній мірі адекватною, здоровою людиною, та ніяких сумнівів, щодо психічного захворювання в неї у свідка не виникало. [PERSON] відповідачці [PERSON] довіряла повністю та жодного разу на неї не скаржилася. [PERSON] для [PERSON] залишилася єдиною близькою людною після смерті сина [PERSON] . Чи допомагав з похованням бабусі позивач їй невідомо. Допитана в судовому засіданні 13.09.2021 в якості свідка зі сторони відповідачки [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] вона дружила протягом 50 років. Позивача знає з його дитинства, це онук [PERSON] . Відповідачку [PERSON] також знає, вона є дружиною сина [PERSON] [PERSON] . [PERSON] виховувала свого онука, оскільки його матір залишила родину та поїхала до АР Крим. [PERSON] була адекватною особою. Онук [PERSON] з її слів не телефонував їй з 2014 року як поїхав до АР Крим, іноді спілкувався зі своїм батьком через застосунок Скайп. Син [PERSON] [PERSON] розірвав шлюб зі своєю дружиною, оскільки вона його покинула та з 2014 року жив з [PERSON] в цивільному шлюбі. З приводу будь-якого психічного захворювання у [PERSON] їй нічого невідомо. До [PERSON] [PERSON] відносилася добре, казала, що вона про неї дбає та піклується. [PERSON] також добре відносилася до [PERSON] та до останніх днів життя [PERSON] піклувалася про неї. Свідок також вказала, що спілкувалася з [PERSON] по телефону у вихідні дні, оскільки коли з кінця літа 2020 року [PERSON] почувала себе погано, то слухавку брала [PERSON] та передавала [PERSON] . Після смерті сина [PERSON] [PERSON] , її онук позивач по справі, жодного разу не зателефонував бабусі. Допитана в судовому засіданні 13.09.2021 в якості свідка зі сторони відповідачки [PERSON] суду пояснила, що позивача по справі вона особисто не знає та ніколи не бачила, знає його тільки зі слів [PERSON] , з якою познайомилася весною 2020 року. Відповідачку [PERSON] знає з 2017 року, а в одному кабінеті з нею працює з 2019 року. [PERSON] була доброю та адекватною людиною. Познайомилися вони з [PERSON] вдома у останньої, коли приходила в гості до [PERSON] , яка проживала разом з [PERSON] . [PERSON] сиділа разом з ними за столом, пила чай, розмовляла, цікавилась справами на роботі. Одного разу [PERSON] поскаржилася на онука, що він їй не телефонує, та дуже погано повівся зі своїм батьком сином [PERSON] , у зв`язку з чим син себе погано почував, в нього були проблеми зі здоров`ям та він помер. Свідок разом з [PERSON] , висадили для [PERSON] квіти на балконі в квартирі останньої, оскільки в силу свого віку [PERSON] останній час на вулицю не виходила. Навіть коли [PERSON] не передвигалася, то була адекватна, цікавилась справами, слухала телевізор, впізнавала свідка, коли та приходила до них, оскільки часто допомагала [PERSON] по домашнім справам. До [PERSON] [PERSON] відносилась добре, дуже її любила, раділа коли [PERSON] приходила з роботи. [PERSON] казала, що хоче, щоб її майно залишилося [PERSON] , оскільки вона за нею доглядала. Свідок також вказала, що була присутня при оформленні довіреності [PERSON] на [PERSON] , щодо отримання її частки спадщини після смерті її сина [PERSON] . Останній раз бачила [PERSON] в березні 2021 року, однак вона вже була слабка. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Гудко Я.Ю., в судовому засіданні 13.09.2021 вказала, що стосовно допиту свідків [PERSON] та [PERSON] , які були заявлені стороною відповідачки також для підтвердження заперечень щодо заявлених позовних вимог, які є сусідами померлої [PERSON] , являються особами похилого віку та за станом свого здоров`я не можуть бути присутніми в судовому засіданні, а тому сторона відповідача відмовилася від подальшого виклику та допиту вказаних свідків. З огляду на викладене, та враховуючи думку учасників справи, які не заперечували проти відмови представника відповідачки [PERSON] адвоката Гудко Я.Ю., щодо виклику та допиту заявлених відповідачкою свідків [PERSON] та [PERSON] , суд вважає можливим виключити з обсягу дослідження доказів проведення допиту вказаних свідків. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Батьками батька позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 січня 2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] в м. Часів Яр Бахмутського району, Донецької області, в Україні помер [PERSON] ,\~ [INFO] . Після смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишилась спадщина,\~яка складається\~ з: житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами, що відносяться до нього, що розташовані по [ADDRESS] ; автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2006 року випуску, кузов [NUMBER] , колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; причіпа марки ХТ 81024, 1992 року випуску, шасі [NUMBER] , колір зелений, державний номерний знак [NUMBER] ; мопеда марки KANUNI 50QT, 2007 року випуску, шасі [NUMBER] , колір червоний, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Спадкоємцями після смерті батька позивача - [PERSON] в рівних частках є його дружина [PERSON] , мати [PERSON] та син позивач по справі [PERSON] , що також підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом посвідченими приватним нотаріусом\~Слов`янського міського\~нотаріального округу\~Донецької області\~Бігун В.В.\~05.11.2020\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~5287,\~05.11.2020\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~5288,\~10.02.2021\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~604,\~свідоцтвом про\~право власності посвідченим приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. 06.11.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 5309. 13 листопада 2020 року мати позивача [PERSON] звернулась до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області з заявою щодо порушення кримінального провадження стосовно [PERSON] , за ст. 185 КК України зприводу крадіжки з будинку заявниці меблів, особистих речей та загального користування, а також просила оголосити в розшук автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, 2006 року випуску. Згідно листа Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 02.12.2020 № Л-42/601/01-2020 [PERSON] повідомлено, що згідно її звернення від 13.04.2020, відділом поліції 14.11.2020 було внесено відомості до ЄРДР за № 12020055510000722 за ч.1 ст. 185 КК України, та в даному кримінальному провадженні заявниця визнана потерпілою. На теперішній час досудовим розсліуванням встановлюються всі обставини даної події, очевидці та свідки, яким може бути відомо про обставини викладені у кримінальному провадженні та встановлюється місцезнаходження викраденого майна. Згідно листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» від 17.03.2021 долученого позивачем до позовної заяви слідує, що [PERSON] , [INFO] 25.05.2015 була привезена сином в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ, погодилась на бесіду з лікарем-психіатром, була оглянута, виставлення діагнозу: «Органічний маячний розлад», надані рекомендації. 23 травня 2018 року на прийом доставлена сином на його машині, оглянута лікарем та виставлений діагноз: «Органічний розлад особистості з помірно вираженими когнітивними порушеннями, маячними включеннями», надані рекомендації, рекомендовано звернення в міру необхідності, надалі від додаткової допомоги відмовилась. Також в амбулаторній картці № 56/2015 є 2 заяви: від 08.12.2014 на ім`я головного лікаря ОКПЛ м. Слов`янськ від гр. [PERSON] з проханням освідоцтва та прийняти міри медичного характеру до його матері [PERSON] , 1937 року народження; та від 16.01.2015 на ім`я головного лікаря ОКПЛ м. Слов`янськ від гр. [PERSON] з проханням прийняти міри медичного характеру до її свекрухи [PERSON] , 1937 року народження. Надалі [PERSON] за психіатричною допомогою в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ не зверталась. Вказані обставини також підтверджуються самою медичною картою амбулаторного хворого [PERSON] № 56/2015, яка була витребувана судом. Згідно медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , яку також було витребувано судом слідує, що остання тривалий час пербувала під наглядом в амбулаторії № 8 з 2005 року по 02.04.2021 у сімейного лікаря з діагнозом церебросклероз І-ІІ ст. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 квітня 2021 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] в м. Слов`янськ, Донецької області, в Україні померла [PERSON] , [INFO] . За життя бабуся позивача склала заповіт від 08.01.2020, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., зареєстрований в реєстрі за № 48, згідно якого [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося, та з чого б не складалося, і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . Крім того, 08.01.2020, між [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір посвідчений\~приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 472. З пункту 1 вказаного спадкового договору слідує, що [PERSON] (відчужувач) передає після своєї смерті у власність [PERSON] ,(набувач) належну їй у власність квартиру [ADDRESS] . В пункті 2 спадкового договору зазначено, що квартира належить відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів 04.05.1993, згідно розпорядження від 06.04.1993 за №424-о, зареєстрованого у Слов`янському бюро технічної інвентаризації 27.05.1993 в реєстрову книгу за № 289/11 та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області Ром В.І. 28.10.2014, номер запису про право власності 7481851, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 487110614141. В пункті 4 спадкового договору ринкова вартість відчужуваної квартири складає 167400,00 грн., згідно звіту з незалежної оцінки майна, реєстраційний номер в базі звітів: ИПАФМЛ723578, вижданого суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ПерепелицяМ.О. 08.01.2020. Відповідно до п.8 спадкового договору за згодою сторін на набувача майна покладаються обов`язки повністю утримувати [PERSON] , забезпечуючи її харчуванням, ліками, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігати в її безоплатному користуванні відчужувану квартиру. У пункті 11 спадкового договору сторони підтвердили, що цей договір відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладений ними у відповідності зі справжнею їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливом тяжких обставин. Сторонам договору було роз`яснено зміст\~статей 1302 - 1308 ЦК України, статтей 60-65 Сімейного кодексу України, п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572 зі змінами від 24.01.2006 за № 45 та зі змінами від 14.01.2009 за № 5, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст. ст. 172, 174 Податкового кодексу України. Вказаний заповіт, спадковий договір та документи на підтаві яких вони були посвідчені нотаріусом, були надані суду на підставі ухвали судді від 14.05.2021 за клопотанням позивача приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. Також, під час розгляду справи представником позивача [PERSON] адвокатом Клочковою О.М. до суду було надано довіреність від 29.10.2014, посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В. та зареєстрована в реєстрі за № 3200, згідно якої [PERSON] цією довіреністю уповноважила [PERSON] бути її представником та представляти її інтереси в ПАТ «Дельта Банк», а також в інших фінансових та банківських установах відповідно до змісту цієї довіреності; виписки з Пенсійного фонду щодо нарахованої та виплаченої пенсії [PERSON] за період з жовтня 2010 року по квітень 2021 року; копія заяви [PERSON] посвідчена [PERSON] , тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Краснодарського нотаріального округа Ткаченко М.В. від 06.05.2021 та зареєстрована в реєстрі за № 23/222-н/23-2021-1-830 про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , копія довіреності від 06.05.2021 посвідчена [PERSON] , тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Краснодарського нотаріального округа Ткаченко М.В. та зареєстрована в реєстрі за № 23/222-н/23-2021-1-831 згідно якої [PERSON] цією довіреністю уповноважив [PERSON] та [PERSON] керувати та розпоряджатися всим його майном, що знаходиться на території України. Відповідачкою [PERSON] на обгрунтування своїх заперечень викладених у відзиві на позовну заяву надані наступні докази: -копія рішення\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області від\~09.04.2015,\~згідно якого\~спадковий договір,\~укладений 28.10.2014\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~на трикімнатну\~квартиру [ADDRESS] ,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 3190\~та засвідченийприватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В., розірвано. Вказане рішення суду набуло законної сили 20.04.2015, про що свідчить відповідна відмітка; -копія позовної заяви [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу від 24.06.2015 та копія судової повістки про виклик до суду [PERSON] ; -копія рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2015, згідно якого позовні вимоги [PERSON] задоволені та шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Вказане рішення суду набуло законної сили 07.08.2015, про що свідчить відповідна відмітка; -копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; -копія квитанції від 30.12.2019 видана Салоном ритуальних послуг, з якої слідує, що [PERSON] були сплачені грошові кошти в сумі 10380,00 грн. за витрати на поховання; -копія довіреності від 08.01.2020, посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрована в реєстрі за № 49, згідно якої [PERSON] цією довіреністю уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в банківських установах та державних органах відповідно до змісту цієї довіреності; -копія довіреності від 13.05.2020, посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М. та зареєстрована в реєстрі за №-1593, згідно якої [PERSON] цією довіреністю уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в судових органах України, в прокуратурі, органах Міністерства внутрішніх справ, та інших установах; -копія спадкового договору від 08.01.2020, укладного між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений\~приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 472; -копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58943204 від 08.01.2020; -копія акту про фактичне проживання № 18 від 24.01.2020 наданого керівником комітету мікрорайону Центр-1, з якого слідує, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено сусідами; -копія талону-повідомлення Єдиного обліку № 1055 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.01.2021 з якого слідує, що 11.01.2021 о 12-58 годині надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 11.01.2021 о 12-26 годині заявниця [PERSON] повідомила про те, що її родичі не пускають її до будинку [ADDRESS] , яким вона володіє як спадкоємець; -копія акту ПП «Навигатор», який складений зі слів сусідів та з якого слідує, що [PERSON] з жовтня 2014 року свою бабусю [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , не відвідує, медикаментами та лікарськими препаратами, а також продуктами харчування не забезпечує. По господарству не допомагає. На момент обстеження квартири в ній знаходилася громадянка [PERSON] , її син громадянин [PERSON] , який зі слів [PERSON] забезпечує її лікарськими препаратами, прождуктами харчування, та допомагає по господарству; -копія заяви [PERSON] на ім`я начальника поліції, без дати, з якої слідує, що остання просить притягнути до кримінальної відповідальності її невістку [PERSON] , яка в жовтні 2014 році знаходячись в гостях у заявниці здійснила крадіжку 20000 доларів США, кришталю, срібних та мельхіорових столових наборів; -копія довіреності від 09.02.2021 посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. та зареєстрована в реєстрі за № 590, 591, згідно якої [PERSON] цією довіреністю уповноважила [PERSON] вести справу по оформленню її спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; -лікарське свідоцтво про смерть № 289 від 03.04.2021 та копія довідки про причину смерті (до форми №106/о № 289) від 03.04.2021 з яких слідує, що причиною смерті [PERSON] є атеросклеротична хвороба серця з гіпертонією, які були надані [PERSON] ; -копія квитанції від 03.04.2021 видана Салоном ритуальних послуг, з якої слідує, що [PERSON] були сплачені грошові кошти в сумі 6770,00 грн. за витрати на поховання; -копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , з якої слідує, що остання знаходилась на обліку в амбулаторії № 8 з 2005 року по 02.04.2021 у сімейного лікаря з діагнозом ішемічна хвороба серця, склероз з гіпертензією. Відхилень розумової діяльності у хворої помічено не було; -скріншоти переписки батька позивача [PERSON] з позивачем [PERSON] ; -диск з відеозаписами та аудіозаписами, які були зроблені за життя [PERSON] , та яка вказала, що знаходиться при здоровому глузді та твердої пам`яті, все розуміє та висловила своє волевиявлення з приводу належного їй майна, що після свої смерті бажає його залишити [PERSON] , яка здійснює повний нагляд за нею та піклується. Також, бажає, щою її заповіт складений нею за життя не оскаржувався та не був визнаний недійсним, оскільки право на її майно має тільки [PERSON] . Онук [PERSON] [PERSON] жодного разу не телефонував та не приїжджав до неї, не приймав участі ані в її житті, ані в житті свого батька, сина [PERSON] Звертається до свого онука [PERSON] , та зазначає, що онуком його не вважає, оскільки він образив свого батька її сина, побив його, в зв`язку з чим батько захворів та помер. Вказує, що [PERSON] ніякого ані відношення, ані права на її спадщину немає; -копія рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2022, згідно якого позовні вимоги [PERSON] задоволені, встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , з 01.08.2014 по день смерті останнього, яка сталася [INFO] . Вказане рішення суду набуло законної сили 01.03.2022, про що свідчить відповідна відмітка. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами\~ст.\~ 1222\~ЦК України\~спадкоємцями за\~заповітом і\~за законом\~можуть бути\~фізичні особи,\~які є\~живими на\~час відкриття\~спадщини,\~а також\~особи,\~які були\~зачаті за\~життя спадкодавця\~і народжені\~живими після\~відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Статтею 1223\~ЦК України\~встановлено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.\~1234\~ЦК України\~право на\~заповіт має\~фізична особа\~з повною\~цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може\~призначити своїми\~спадкоємцями одну\~або кілька\~фізичних осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (ч.ч. 1 та 2 ст. 1235 ЦК України). Заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч.ч. 1 та 2 ст. 1236 ЦК України). Загальні вимоги до форми заповіту визначені статтею 1247 ЦК України, відповідно до якої, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має\~бути особисто\~підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1248\~ЦК України\~нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус\~може на\~прохання особи\~записати заповіт\~з її\~слів власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Приписами статті 1302 ЦК України\~встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Сторонами у\~спадковому договорі\~є відчужувач\~та набувач. Відчужувачем\~у спадковому\~договорі може\~бути подружжя,\~один із\~подружжя або\~інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа (ст. 1303 ЦК України). Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом міністрів України (стаття 1304 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1305 ЦК України\~набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Згідно ч.ч.\~1\~та 2\~ст.\~202\~ЦК України\~правочином є\~дія особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~цк припинення\~цивільних прав\~та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ст.\~203\~ЦК України\~зміст правочину\~не може\~суперечити цьому\~Кодексу,\~іншим актам\~цивільного законодавства,\~а також\~інтересам держави\~і суспільства,\~його моральним\~засадам. Особа,\~яка вчиняє\~правочин,\~повинна мати\~необхідний обсяг\~цивільної дієздатності. Волевиявлення\~учасника правочину\~має бути\~вільним і\~відповідати його\~внутрішній волі. Правочин\~має вчинятися\~у формі,\~встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним\~є правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. У\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~нікчемний правочин\~може бути\~визнаний судом\~дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Отже, підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК україни може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ роз`яснено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК). Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212\~ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно положень\~ч.ч.\~1,\~2\~та 3\~ст.\~12\~ЦПК України,\~цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78\~ЦПК України,\~передбачено,\~що суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В статті\~80\~ЦПК України\~зазначено,\~що достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.ч.1,\~5,\~6\~та 7\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями зазначених вище процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства, обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року у справі №2-879/13 (провадження №61-10802св18) зазначено, що «сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом». \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене вище, суд доходить до переконання, що стороною позивача не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України та не доведено аргументи недійсності правочинів саме те, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, відсутності волі померлої на вчинення оспорюваних правочинів. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що ухвалою суду від 06.12.2021 судом за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Клочкової О.М. по даній цивільній справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Слов`янського відділення судово-психіатричних експертиз при КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ» (84115, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Нарвська, 16). Позивачем [PERSON] 30.12.2021 було сплачено рахунок за проведення даної експертизи на поточний рахунок у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ». Ухвалою судді від 09.02.2022 було поновлено провадження по цивільній справі, оскільки 27.01.2022 на адресу суду надійшло клопотання від СПЕ відділення при КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ» з проханням додати до матеріалів справи дані про спостереження під експертної у закладі соматичної мережі (поліклініка за місцем мешкання), які необхідні для проведення судової судово-психіатричної експертизи та винесення об`єктивного рішення. У зв`язку з вирішенням вказаного клопотання Слов`янським відділенням судово-психіатричних експертиз при КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ» на вимогу суду були повернуті матеріали цивільної справи № 243/3486/21. Ухвалою суду від 16.02.2022 дане клопотання експерта було задоволено, витребувано від Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов`янська» медичну карту амбулаторного (стаціонарного) хворого - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . 17 листопада 2022 року від Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов`янська» на адресу суду надійшла медична карта амбулаторного (стаціонарного) хворого - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ» від 22.03.2024 № 561, на теперішній час у закладі тимчасово припинена робота відділення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, відповідним закладом до якого слід надсилати ухвали у кримінальних провадженнях, щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, ухвали щодо призначення судово-психіатричної експертизи та рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у цивільних справах для подальшого їх виконання - є КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1. З метою вирішення вищезазначеного питання, судом було повідомлено учасників справи, шляхом надіслання на електроннні адреси відповідного листа про що наступне судове засідання по цивільній справі в режимі відеоконференції. Разом з тим, ані позивач [PERSON] , ані його представник адвокат Клочкова О.М. в судовому засіданні участі не приймали, стосовно надісланого судом їм повідомлення, щодо вирішення питання про повторне направлення цивільної справи для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, згідно листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янськ» від 22.03.2024 № 561, суду не повідомили та будь-якого клопотання від сторони позивача не надійшло. Інших висновків експерта, складених на замовлення позивача згідно ч.1 ст. 106 ЦПК України, на підтвердження наявності психічного захворювання у [PERSON] в момент складання заповіту та спадкового договору, що порушують його права, останнім до суду також не надано. Також, покази свідків зі сторони відповідачки, що були допитані в судовому засіданні, диск з відеозаписами та аудіозаписами, які були зроблені за життя [PERSON] , та інші докази надані учасниками справи, які були досліджені судом під час розгляду справи, в їх сукупності не підтверджують на момент вчинення [PERSON] спірних правочинів абсолютної неспроможності останньої розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі №280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18), що у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Так, оскільки судом відмовлено позивачу в задоволені позову, а тому і стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позивачем вказаного позову до суду, також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed