Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

28 лютого 2024 року позивач звернулась до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила те, що вона являється матір`ю [PERSON] , [INFO] . З батьком свого сина [PERSON] позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За спільною заявою, поданою до органу реєстрації актів цивільного стану, на підставі ст. 125 Сімейного кодексу України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини. З відповідачем позивач не підтримує стосунки як родина вже багато років, не проживає разом, не веде спільного господарства та має окремий бюджет. Неповнолітній син [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір`ю, про що свідчить довідка про реєстрацію від 11 серпня 2020 року. Відповідно до судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року справа № 183/1939/22 вирішено стягувати з [PERSON] . [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2006 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), на виконання якого Соборним відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14 вересня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 69834826. Відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти на дитину, які вважаються регулярним платежем та власністю дитини. З метою з`ясування обставин щодо виконання виконавчого провадження адвокатом Мусаєвою Ю. В. 26 січня 2024 року було здійснено адвокатський запит на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В свою чергу ДВС надало інформацію від 05 лютого 2024 року вих. № 17472, у якій зазначено, що станом на 01 лютого 2024 року сума боргу по аліментам складає 71 898,33 гри, додатково надано розрахунок суми заборгованості. Син позивача [PERSON] являється студентом та навчається у Новомосковському фаховому коледжі Національної металургійної академії України, денної форми навчання. Термін навчання складає чотири роки, тобто до 30 червня 2025 року. Позивач зазначає, що на сьогодні добровільно надавати гроші на утримання сина відповідач не бажає. Отже, самостійно домовитись та досягти згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини неможливо, рішення суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року справа № 183/1939/22 відповідачем не виконується. Дитина позивача знаходиться на її повному утриманні, постійного доходу у позивача немає, у зв`язку з чим позивач та її дитина знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати дитину. Не надає жодної матеріальної допомоги на утримання рідного сина, не цікавиться його життям та не проявляє щодо нього батьківської турботи та піклування. Постановленою суддею ухвалою від 26 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Мусаєва Ю. В. подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.12/. Також установлено, що [PERSON] досяг повнолітнього віку. Згідно з належним чином засвідченою копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11 серпня 2020 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. За вказаною адресою також зареєстрована позивач, що підтверджується відміткою в її паспорті, копію якого долучено до позовної заяви /а.с.8-10/. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом установлено, що [PERSON] навчається у ВСП «Новомосковський фаховий коледж УДУНТ» на 3 курсі зі спеціальності «Галузеве машинобудування» на бюджетній основі з 01 вересня 2021 року (наказ про зарахування № 55-С від 30 липня 2021 року). Передбачена дата закінчення коледжу 30 червня 2025 року, що підтверджується належним чином засвідченою довідкою від 24 січня 2024 року № 32 /а.с.14/. Оскільки повнолітній син відповідача продовжує навчання, у зв`язку з навчанням не може працювати, суд приходить переконання, що він потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітньому синові, судом не встановлено. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом установлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу його повнолітньому синові на час його навчання. Разом із тим, відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітнього сина на час його навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище сина відповідача, який навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить висновку, що в межах заявлених позивачем позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, на час його навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 28 лютого 2024 року і до досягнення сином [PERSON] , 23 років, за умови його навчання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі, викладеного,

Outcome: approved