Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

20 травня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим. В обгрунтування заяви зазначив, що у 2002 році брат заявника [PERSON] поїхав на заробітки до Італії, з того часу додому не повертався, підтримував зв`язок з рідними в телефонному режимі. Після смерті батька у 2009 році зв`язок з [PERSON] припинився, його розшук не дав результатів. Рішенням суду від 25.05.2020 [PERSON] оголошено безвісно відсутнім. Станом на сьогодні ситуація не змінилася, відомості про місцеперебування [PERSON] відсутні. Враховуючи викладене заявник просив винести рішення, яким оголосити [PERSON] померлим. Заявник та його представник адвокат Фіщук В.В. у судове засідання не з`явилися, однак представник заявника подав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їхню відсутність. Представник заінтересованої особи Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що проживають постійно в с. Токи Тернопільського району Тернопільської області. [PERSON] до 2002 року також проживав у цьому селі, а потім поїхав на заробітки. З того часу додому він не повертався, а після смерті його батька взагалі з ним зник зв`язок, та що з ним сталося невідомо. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. Частиною 1\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до частин 1, 4\~статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до вимог\~статей 305-309 ЦПК України, виникнення справ про оголошення фізичної особи померлою зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян та захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні, належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у\~постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі N 390/1443/19-ц. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] (свідоцтво про народження заявника [NUMBER] , видане 05.11.1959, свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] , видане 16.08.1963). Згідно з довідкою №939, виданою Токівською сільською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; за вказаною адресою не проживає з кінця 2002 року, місце його перебування невідоме. Згідно з довідкою №940 від 25.10.2016, виданою Токівською сільською радою, у житловому будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею були зареєстровані чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією управління інформаційно аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області згідно даних системи «Аркан» інформація щодо перетину кордону [PERSON] , [INFO] відсутня. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №604/93/20 від 25.05.2020 [PERSON] визнано безвісно відсутнім. [PERSON] звернувся до ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою за фактом втрати зв`язків із братом [PERSON] ; проведеними заходами встановити місце знаходження [PERSON] станом на 22.04.2024 не представилось можливим, місце знаходження останнього невідоме. Актового запису про смерть [PERSON] за результатами проведеної перевірки не виявлено (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00044630888 від 19.04.2024). Батьки [PERSON] та [PERSON] померли (свідоцтво про смерть [PERSON] [NUMBER] , свідоцтво про смерть [PERSON] - [NUMBER] видане 07.11.2009). Таким чином, оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені устатті 48\~ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про\~оголошення померлим\~ [PERSON] , оскільки відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Частиною 3 статті\~46\~ЦК передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі викладеного та

Outcome: approved