Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~\~ 04.03.2024 року\~до суду надійшла дана позовна заява. 11.03.2024 р. ухвалою суду відкрито провадження по даній справі у спрощеному позовному провадженні. 07.05.2024 р. ухвалою суду витребувано докази у позивача, а саме оригіналу розписки\~ [PERSON] \~від 06.11.2023\~р.\~для огляду.Ухвала суду виконана позивачем належним чином та у встановлений судом строк, суду надано оригінал розписки від 06.11.2023 р. \~ \~ \~ \~Короткий зміст вимог позовної заяви \~ \~ \~ \~06.11.2023 \~ \~ \~ \~р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики шляхом оформлення боргової розписки, за яким відповідачу було передано у позику грошові кошти в розмірі 57 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики та фіксації умов позики - відповідачем було викладено розписку, за змістом якої встановлено наступне: [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 57 000,00 грн., зобов`язувався повернути отримані грошові кошти в повному обсязі до 30.11.2023 р. без відсотків. У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити пеню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення. Станом на\~дату подання\~позовної заяви\~-\~ [PERSON] \~не повернуто\~позику,\~що є\~порушенням зобов`язанням.\~Так,\~належним способом\~захисту позивачем\~свого порушеного\~права є\~звернення до\~суду,\~з метою\~стягнення наданої\~грошової суми\~та пені. Розпискою від 06.11.2023 р. було встановлено наступне: «У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити неню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення». Так, за розпискою від 06.11.2023 р. відповідачу була надана сума позики у розмірі 57 000,00 грн., які підлягають поверненню та було покладено обов`язок зі сплати відсотків (1% від суми позики) у разі порушення зобов`язання з повернення грошових коштів у визначений строк. Станом на дату подання позовної заяви відповідач прострочив строк починаючи з 01.12.2023 \~ \~ \~ \~р. по 26.12.2023 становить 26 днів. Так, 1% від 57 000,00 складає 570,00 грн. 570,00 грн.*26 днів = 14 820,00 грн. Просить стягнути з відповідача, [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) грошові кошти в сумі 57000,00 а також суму пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 р. у сумі 14 820,00 грн. Стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Позиція відповідача Відповідач відзив не надав. \~ \~ \~ \~Процедура судового розгляду У судове засідання представник позивача, позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явились. Представник позивача, позивач надав заяву від 23.05.2024 р., у якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до інформації РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , де на теперішній час поштові відділення не працюють, ведеться активні бойові дії. Останнє відоме місце зареєстрованого проживання відповідача, вказане позивачем в позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , будь-яких заяв про зміну адреси реєстрації не надавав. Відомості про зареєстроване місце проживання відповідча відсутні, а тому він викликався у відповідності до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що дає підстави вважати його належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ Крім того, Департамент цифрової трансформації, інформаційних технологій та кібербезпеки Міністерства соціальної політики України на виконання ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області щодо надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб повідомив, що повідомляє станом на 31 травня 2024 року в ЄІБД ВПО про запитувану особу міститься така інформація: [PERSON] (громадянин України, чоловік); РНОКПП: [NUMBER] ; особа була зареєстрована та фактично проживала: [ADDRESS] ; адреса листування та фактичного проживання: [ADDRESS] з 29.06.2022, у даній відповіді вказано також актуальний номер телефону відповідача. Не з`явився в судові засідання 12.04.2024 р. (повідомлявся рекомендованим листом за адресою зареєстрованого проживання ВПО, згідно трекінгу відправлень від 12.04.2024 р., отримав виклик суду 06.04.2024 р. відповідач особисто); 07.05.2024 р. (повідомлявся на додаток Вайбер (за актуальним номером телефону), повідомлення отримано та рекомендованим листом, повідомленя повернуто у зв`язку зі спливом терміну зберігання); 27.05.2024 р. (повідомлявся на додаток Вайбер, повідомлення отримано та рекомендованим листом, повідомленя повернуто у зв`язку зі спливом терміну зберігання), 27.05.2024 р. (повернуто рекомендований лист за спливом терміну зберігання)та на додаток Вайбер (повідомлення отримано). Додатково повідомлявся за допомогою Веб-оголошення на офіційному сайті Судова влада. \~ \~ \~ \~Отже, судом вживались всі можливі заходи щодо виклику відповідача у судове засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. \~ \~ \~ \~В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд, відповідно до вищевказаного, ухвалив розглянути дану справу за відсутності позивача, враховуючи подану заяву, та на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України\~ за відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. 06.11.2023 \~ \~ \~ \~р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики шляхом оформлення боргової розписки, за яким відповідачу було передано у позику грошові кошти в розмірі 57 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики та фіксації умов позики - відповідачем було викладено розписку, за змістом якої встановлено наступне: [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 57 000,00 грн., зобов`язувався повернути отримані грошові кошти в повному обсязі до 30.11.2023 р. без відсотків. У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити пеню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення. Станом на\~дату подання\~позовної заяви\~-\~ [PERSON] \~не повернуто\~позику,\~що є\~порушенням зобов`язанням.\~Так,\~належним способом\~захисту позивачем\~свого порушеного\~права є\~звернення до\~суду,\~з метою\~стягнення наданої\~грошової суми\~та пені. Розпискою від 06.11.2023 р. було встановлено наступне: «У разі недотримання цього обов`язку, відповідач зобов`язався виплатити неню у розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен день прострочення». Так, за розпискою від 06.11.2023 р. відповідачу була надана сума позики у розмірі 57 000,00 грн., які підлягають поверненню та було покладено обов`язок зі сплати відсотків (1% від суми позики) у разі порушення зобов`язання з повернення грошових коштів у визначений строк. Станом на дату подання позовної заяви відповідач прострочив строк починаючи з 01.12.2023 \~ \~ \~ \~р. по 26.12.2023 становить 26 днів. Так, 1% від 57 000,00 складає 570,00 грн. 570,00 грн.*26 днів = 14 820,00 грн. Отже, суд погоджується з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем. Оригінал розписки відповідача оглянуто судом та долучено до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно ч. 3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~положень \~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1055\~ЦК України\~визначено,\~що Договір\~позики укладається\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1019\~ЦК України,\~Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору позики у повному обсязі, та передав відповідно грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США відповідачу. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно позиції Великої палати Верховного суду України, викладеній у постанові від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладання, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. \~ \~ \~ \~Висновки суду за результатами розгляду позову Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики в частині повернення грошових коштів. Дані позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості 57000,00 грн., а також суму пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.12.2023 р. по 26.12.2023 р. у сумі 14 820,00 грн. Щодо розподілу судових витрат В зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.ст.133,\~141 ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~у сумі 1073,60 грн., який сплачено позивачем при подачі позову. Також, позивачем заявлено до стягнення та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Вирішуючи вказане, суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Судом встановлено, що до клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу стороною позивача надані докази на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат та їх розміру. З огляду на наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у частково на суму 3 000, 00 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial