Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області Грифлюк Р.І. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з`явилася в судове засідання. Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області. Суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Законний представник позивачів [PERSON] позов підтримав повністю та пояснив, що відповідачка тривалий час не займалася та не займається вихованням дітей, не надає матеріальну допомогу. Між ним та відповідачку існували непорозуміння вже давно, але протягом останнього року відповідачка взагалі перестала спілкуватися з ним та дітьми. Вона взагалі перестала займатися вихованням та утриманням дітей, не цікавиться їх життям, тому він та [PERSON] вирішили використати крайній захід і звернулися з даним позовом, так як позбавлена батьківських прав, оскільки вона їх фактично не виконує. Позивач - дитина [PERSON] пояснила, що її вихованням та матеріальним забезпеченням та вихованням її молодшого брата займається лише батько. Вона пробувала налагодити контакт з мамою, але це не вдалося. Вона хоче проживати за своїм звичним місцем, а мама з ними не проживає. Протягом останнього року мама не вітала їх з днем народження, з святами, не дарувала подарунків, не відвідувала їх дома та в школі. Молодший брат ходить в садок. Його водить батько, а вона деколи забирає його з садочка. Вони живуть втрьох і бабуся, яка є мамою відповідачки. Бабуся також не має впливу на маму, тому вона підтримує позов і вважає, що треба позбавити батьківських прав маму, так як нею опікується та утримує лише батько. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дітей - позивачів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2009 року народження, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2020 року. Відповідач протягом останнього року не займалася та не займається вихованням своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дітей не підтримує, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, що підтверджується, довідкою №668 від 14.05.2024 року, виданою Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області, характеристикою № 168/07-07 від 15.05.2024 року, виданою Кельменецьким ліцеєм-опорним закладом Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, довідкою № 19 від 16.05.2024 року, виданою закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №1 смт. Кельменці Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, характеристикою на [PERSON] , виданою Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області №669 від 14.05.2024 року, висновком органу опіки та піклування Кельменецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області від 21.06.2024 року № 150. Такою своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Право дитини на утримання порушується відповідачкою, оскільки остання не утримує матеріально своїх дітей. Суд погоджується з позицією служби в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області та вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує матеріально своїх дітей відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] , поданий законним представником [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід задовольнити повністю, а саме: слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка не надала доказів, що має захворювання та має на утриманні непрацездатних батьків, чоловіка, інших дітей. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 20 травня 2024 року. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України „ Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років складає 3196 гривень, а на дитину віком до 6 років складає 2563 гривні. Оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то до негайного виконання слід звернути рішення в частині стягнення аліментів в розмірі 1598 грн та 1281,50 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1211 гривні 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору та на користь держави 2422 гривні 40 копійок судових витрат у вигляді судового збору, за вимоги про стягнення аліментів, а також в зв`язку з тим, що позивач сплатив судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру - в частині позбавлення батьківських прав. На підставі ст. ст. 150, 164-166, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved