Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 18.04.2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.07.2017 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .Під час\~спільного проживання\~між сторонами\~виникали спори\~та непорозуміння\~у зв`язку\~з різними\~поглядами на\~сімейне життя.\~Відповідач надає\~матеріальну допомогу\~мізерну і\~не завжди. Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Представник відповідача адвокат Парфан Т.Д. подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнає. Разом з тим, відповідач вважає, що стягнення з нього коштів у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання дружини створить для нього несприятливі умови. В задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 1/6 частки від доходу просить відмовити. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 08.05.2024 року представник відповідача адвокат Парфан Т.Д. подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 20.05.2024 року представник відповідача адвокат Парфан Т.Д. подав до суду заяву про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.05.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Парфана Т.Д. про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, розгляд справи відкладено на 19.06.2024 року. 30.05.2024 року представник відповідача адвокат Парфан Т.Д. подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 25.07.2017 року Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] » (а.с.8). Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 19.12.2019 року, виданого повторно Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 22.04.2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 64 та згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 23.10.2018 року, виданого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, мають сина [PERSON] , [INFO] ,\~про що\~в Книзі\~реєстрації народжень\~23.10.2018\~року зроблено\~відповідний актовий\~запис за\~№ 175.Батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9,10). Згідно скороченої копії свідоцтва про народження, [NUMBER] , Мазовецьке воєводство реєстрація цивільного стану Варшава, копія згідна зі змістом свідоцтва про народження 1465011/00/AU/2022/102640 від 22.09.2022 року, мають сина [PERSON] , [INFO] , місце народження: Варшава, Польща. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-12). Згідно довідки № 255 від 12.04.2024 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] ,\~вбачається,\~що до\~складу сім`ї\~(зареєстрованих) входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки про доходи № 1715/788 від 08.03.2024 року вбачається, що загальна сума нарахованого доходу [PERSON] за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року становить 640639,52 грн. (а.с. 14). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Що стосується вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача для утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд виходить із наступного. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180\~СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1\~ст. 182 СК України\~щодо розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При дослідженні\~обставин справи\~судом враховується\~той факт,\~що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які\~проживають з\~позивачем (матір`ю)\~та перебувають\~на її\~утриманні,\~те,\~що відповідач\~є особою\~працездатного віку,\~має обов`язок\~щодо утримання\~дітей,\~а також\~те,\~щопредставником\~відповідача подано\~відзив,\~у якому\~зазначено,\~що відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнав. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом в частині стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Що стосується\~вимоги про\~стягнення аліментів\~з відповідача\~на користь\~позивача для\~її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить із наступного. Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітній син [PERSON] , проживає з нею. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку та вказує про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, що передбачено чинним законодавством. Відповідач заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, посилаючись на стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі частки від отриманих доходів, зважаючи на це не зможе надавати позивачці матеріальну допомогу. Вважає, що утримання дружини створить для нього несприятливі умови та буде мати негативні наслідки. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Доводи відповідача про те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, як на підставу відмови у позовних вимогах про стягнення аліментів на утримання дружини, суд відхиляє, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів судом враховується розмір заробітної плати [PERSON] та той факт, що відповідач сплачуватиме аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, та вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей задоволено повністю. Відповідач позовні вимоги в цій частині визнав, а тому з останнього на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, що складає 605,60 грн. Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 908,16 грн. (1/8 х 100 / 1/6 = 74,98; 1211,20 грн. х 74,98 / 100 = 908,16 грн.). Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1513,76 грн. (605,60 + 908,16). Іншу частину судового збору в розмірі 908,64 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та ст. 79,80,84,180,181,182, 183,191 СК України,

Outcome: partial