Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Державний податковий університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу, в якому просить стягнути з відповідачана користь Державного податкового\~університетуборг за надання послуг з надання у тимчасове користування спеціально облаштованого приміщення у розмірі 35278 грн. 00 коп., а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що між Державним податковим університетом та [PERSON] , [INFO] , укладено договір № 2337583 від 25.02.2023 про надання у тимчасове користування спеціально облаштованого приміщення. Відповідно до умов Договору про тимчасове користування спеціально облаштованого приміщення одна сторона - виконавець надає послугу з тимчасового користування (проживання) другою стороною (замовником) приміщення з 25.02.2023 по 31.05.2023 за плату. Державний податковий університет повністю виконав свої зобов`язання за Договором, що підтверджується актом № 3 виконаних робіт (наданих послуг) до договору від 25.02.2023 № 2337583, який підписаний обома сторонами. Крім цього наявні акти № 9, 13 до договору від 25.02.2023 № 2337583, які направлені відповідачу разом із претензією про погашення заборгованості. Таким чином, послуга була надана на суму 35278 грн. 00 коп. Проте, відповідачем вищезазначену суму не було сплачено. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача за Договором складає 35278 грн. 00 коп. Позивачем, з метою досудового врегулювання зазначеного питання, на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати боргу № 1680/01-23 від 31.07.2023. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи відсутність заперечень позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, судом встановлено, що 25.02.2023 між Державним податковим університетом та [PERSON] , [INFO] , укладено договір № 2337583 про надання у тимчасове користування спеціально облаштованого приміщення, що підтверджується копією вказаного договору. Відповідно до п. 1.1. Договору тимчасового користування спеціально облаштованого приміщення (скорочено - приміщення) одна сторона - виконавець надає послугу з тимчасового користування (проживання) другою стороною (замовником) приміщення з 25.02.2023 по 31.05.2023 за плату. Відповідно до п. 1.2. Договору приміщення знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Договору розмір плати за користування приміщенням визначає виконавець, виходячи із кошторису за тимчасове користування спеціально облаштованим приміщенням відповідно до фактично наданих послуг, кількості мешканців, займаної площі і тарифів на комунальні послуги. Відповідно до п. 2.1. Договору до складу тарифів на комунальні послуги, які встановлені для проживання, входять тарифи на опалення, холодне і гаряче водопостачання та водовідведення, електроенергія, газ та інше. Відшкодовуються замовником дані комунальні послуги відповідно до норм чинного законодавства та за тарифами встановленими для Державного податкового університету постачальниками комунальних послуг. Як вбачається з копії акту № 3 виконаних робіт (наданих послуг) до договору від 25.02.2023 № 2337583, який підписаний обома сторонами, Державний податковий університет повністю виконав свої зобов`язання за Договором. Також, в матеріалах справи наявні копії актів № 9 та № 13 до договору від 25.02.2023 № 2337583, які були направлені відповідачу разом із претензією про погашення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості згідно договору від 25.02.2023 № 2337583 про надання у тимчасове користування спеціально облаштованого приміщення, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 25.02.2023 по 31.05.2023 складає 35278 грн. 00 коп. Також, позивачем, з метою досудового врегулювання зазначеного питання, на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати боргу № 1680/01-23 від 31.07.2023, що підтверджується копією претензії з додатками. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що позивачем в повному обсязі виконані всі зобов`язання за договором, боржник в свою чергу взяті на виконані не були в свою чергу зобов`язання, передбачені Договором в повному обсязі не виконав, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Outcome: approved