Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

22 листопада 2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просить виключити запис про нього, як батька, з актового запису від 26 листопада 2013 року №96 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області, припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати 20719,90 грн. Свою позицію позивач мотивує тим, що з 10 серпня 2013 року з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. До укладення шлюбу сторони певний час зустрічались як чоловік та жінка, мали гарні відносини. Відповідач завагітніла і сторони вирішили укласти шлюб. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Через певний час відносини між сторонами погіршились. 07 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка залишилась проживати із матір`ю, однак дуже багато часу проводила з батьком та бабою з дідом - батьками позивача. Позивач в добровільному порядку утримував дитину. Дитина стала підростати та позивач помітив несхожість дитини ані на нього, ані на відповідача. Почалися розмови із відповідачем з приводу походження дитини. Влітку 2023 року позивач дізнався, що дитина ймовірно не має його біологічного походження. Після чергової такої розмови, незважаючи на постійне утримання дитини, відповідач подала на примусове стягнення аліментів з позивача в судовому порядку, оскільки на думку позивача, вважала, що він припинить добровільно надавати допомогу. Судовим наказом Братського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2023 року у справі №471/951/23 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, починаючи з 10 серпня 2023 року. 23 жовтня 2023 року він разом із дитиною звернувся до експертів та на замовлення позивача проведено молекулярно-генетичне дослідження, за результатами якого встановлено, що пряма біологічна спорідненість між [PERSON] та [PERSON] виключається. Таким чином, [PERSON] не є дитиною позивача. \~ \~ \~ \~29 листопада 2023 року ухвалою Братського районного суду Миколаївської області матеріали цивільної справи були передані за підсудністю до Южноукраїнськього міського суду Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 лютого 2024 року у справі було замінено третю особу орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області на орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, тобто на орган опіки та піклування за місцем проживання дитини. 12 лютого 2024 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що зовнішність дитини може змінюватись та вона може бути схожа на різних родичів. Вважає, що її донька схожа на батька позивача, тобто на дідуся. При проведенні експертизи експертом не було встановлено особи ані [PERSON] , ані [PERSON] . Вважає, що неможливо стверджувати однозначно, що зразки відібрані саме у [PERSON] . Щодо розподілу судових витрат звернула увагу суду, що позивачем не додано розрахунку обсягу правничої допомоги, яка вже отримана та яка може бути отримана. На її думку гонорар адвоката є надуманим та необґрунтованим. 20 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що не заперечує проти призначення молекулярно-генетичної експертизи в судовому порядку. Вартість послуг адвоката та їх розрахунок вказані в протоколі узгодження вартості правової допомоги. Позивач, який діяв через свого представника в підготовче засідання не з`явися, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, від стягнення судових витрат відмовився, також відмовився від клопотань про проведення експертизи та виклик свідків. Просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, від імені якої діяв представник відповідача, в підготовче засідання також не з`явилась, надала суду заяву в якій, позовні вимоги визнала. Враховуючи факт визнання позову відповідачкою та відмову позивача від стягнення судових витрат просила розглядати справу у підготовчому судовому засіданні без її участі та без участі представника відповідача. Представник третьої особи органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надала суду\~заяву,\~в якій просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надала суду заяву, в якій не заперечувала проти позову, просить розглянути справу без її присутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Розгляд справи проведено без участі учасників справи з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2015 року /а.с. 10/. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] та [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] в зв`язку з реєстрацією шлюбу /а.с. 11/) С.В. є батьками [PERSON] , [INFO] . Актовий запис про народження № 96. /а.с. 9/. Державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена 26 листопада 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції у Миколаївській області, відповідно до ст. 133 СК УКраїни, тобто вона дитина, яка народилася у подружжя /а.с. 68-69/. На підставі судового наказу виданого Братським районним судом Миколаївської області 29 серпня 2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 10 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с .12/. Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/115-23/14676-БД від 02 листопада 2023 року пряма біологічна спорідненість між [PERSON] та [PERSON] виключається /а.с. 14-23/. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (ч. 3ст. 136 СК України). У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 зазначено, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство має право, зокрема, особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. У пункті 1.7 цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з якою таким способом може бути зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховному Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , яка є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , через свого представника надала суду заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, тим самим підтвердивши факт того, що позивач [PERSON] не є біологічний батьком цієї дитини та у них відсутнє кровне споріднення, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, виключити з актового запису №96 від 26 листопада 2013 року про народження [PERSON] відомості про батька дитини позивача [PERSON] , а також припинити стягнення з останнього аліментів на цю дитину.

Outcome: approved