Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна квартири [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54832499 від 28.10.2020; номер запису про обтяження: 38898167). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , а 08.11.2020 дідусь [PERSON] , які за життя заповідали позивачу належну їм квартиру [ADDRESS] . Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак, з`ясувалось, що на належну за життя спадкодавцям квартиру накладений арешт під час здійснення виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ШП «Харківенергоремонт». За доводами позивача, борг спадкодавця перед ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» вона сплатила 13.03.2024, проте арешт державним виконавцем досі не знято, що створює їй перешкоди у здійсненні права власності успадкованим майном. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлений відповідач, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався. Заяв, клопотань та відзиву від відповідача до суду не надходило. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку: 16.10.2020 державним виконавцем Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження № 62883011 винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідно до вказаної постанови\~ арешт був накладений на квартиру [ADDRESS] (номер запису про обтяження 38898167) /а.с. 16/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2007 власниками вказаної квартири (на праві спільної часткової власності) є [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина) /а.с.12/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] /а.с.7/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] /а.с. 10/. Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с. 16/ квартира [ADDRESS] і на день смерті належала [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина). За життя [PERSON] та [PERSON] все своє майно заповідали [PERSON] /а.с. 6, 9/. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними витягами зі Спадкового реєстру /а.с. 8, 11/. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, будучи спадкоємицею [PERSON] та [PERSON] , спадщину прийняла, однак, у зв`язку з наявністю обтяжень спадкового майна позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Водночас відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Відповідно до статті 56 цього Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та такий накладається державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника. За змістом ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. Згідно довідки ТОВ «ШП Харківенергоремонт» від 13.03.2024 № 569 заборгованість та судовий збір сплачені в повному обсязі /а.с. 14/. Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 62883011 (стягувач: ТОВ «ШП Харківенергоремонт») закінчено. Разом з тим, арешт зі спадкового майна досі не знято. За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 5 ст. 59 Закону арешт на майно боржника може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки заборгованість перед стягувачем відсутня і виконавче провадження завершено, беручи до уваги, що арешт накладений на майно померлого боржника досі не знятий, суд дійшов висновку, що доцільність застосування такого заходу забезпечення виконання судового рішення наразі відпала, його наявність створює перешкоди у здійсненні позивачем її права власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому порушені права позивача як власника нерухомого майна у даному випадку підлягають судовому захисту. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність зняття арешту, та, як наслідок, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved