Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . 11 травня 2023 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок її смерті все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй належить на день смерті, заповіла позивачу [PERSON] . При житті [PERSON] володіла земельною ділянкою площею 0,6721 га, кадастровий номер 7325084400:01:001:0245, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами території села Круглик Дністровського району Чернівецької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0028287. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,6721 га, кадастровий номер 7325084400:01:001:0245, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 05 червня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Мартинюка Віталія Анатолійовича із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в результаті чого була заведена спадкова справа №52/2023. Інші особи, з питань оформлення спадщини до нотаріуса не зверталися. 29 січня 2024 року вона звернулась до вказаного нотаріуса за оформленням права власності на спадкове майно, однак їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Зазначає, що такі документи відсутні, оскільки при житті [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підтримуючи вищевикладене, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,6721 га, кадастровий номер 7325084400:01:001:0245, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с.Круглик Дністровського району Чернівецької області. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 03 червня 2024 року. Розгляд справи відкладено на 14 червня 2024 року на 11:00 годину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Раєвського І.А., 13.06.2024 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його та позивача відсутності. Відповідач - представник Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області Гіждівський В.В. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій міська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутності їхнього представника. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із вимогами ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2024 року за №2/02-14, вбачається, що позивачу було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно, а саме земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.5). Як вбачається із витягу з рішення №487/26/23 від 30.03.2023 року Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки (паю) у власність взамін сертифікату, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку №92 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0028287 виданий [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Круглик (а.с.7). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0700311962023 від 17.05.2023 року інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі земельної ділянки 0,6721 га. кадастровий номер 7325084400:01:001:0245, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відсутня (а.с.8). Як вбачається із змісту заповіту зареєстрованого в реєстрі за №9-15 від 11.05.2023 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.10). Оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7325084400:01:001:0245, складає 26884 гривні, що підтверджується звітом про оціночну вартість від 29.04.2024 року (а.с.18-19). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №72708662 від 05.06.2024 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №52/2023. Проте, як встановлено судом, позивач не може оформити право власності на вказану земельну ділянку, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку, так як спадкодавець за життя не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Застосовані норми права Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах (із збереженням їх цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81ЗК України - громадяни України набувають права власності на земельні ділянки,в тому числі, на підставі прийняття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Мотиви та висновки суду Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя володіла та користувалася земельною ділянкою 0,6721 га., кадастровий номер 7325084400:01:001:0245, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак за життя не встигла зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, а саме наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved