Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі ТОВ «Росвен Інвест Україна») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис № 732 від 29.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за сумою кредиту на суму 17\~050,46 грн, заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом на суму 33\~010,85 грн та плата за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Всього боргу на загальну суму 50\~061,31 грн. Відповідно до вказаного виконавчого напису, нотаріус звернув стягнення з [PERSON] за невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», якому право вимоги перейшло на підставі Договору факторингу №475/БД06-2/19 від 19.12.2013 року за кредитним договором №40#00017625241 від 05.07.2013 року, укладеним між АТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] . На підставі вищевказаного виконавчого напису № 732 від 29.09.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ, Табінським Олегом Володимировичем за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна», відкрито виконавче провадження ВП № 63365596 від 21.10.2020 по примусовому виконанню виконавчого напису № 732 від 29.09.2020, а в подальшому 13.11.2023 року виконавче провадження ВП № 63365596 передано приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Мельнику Роману Івановичу. Позивач вважає, що виконавчий напис № 732 від 29.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г., не відповідає нормам чинного законодавства України, оскільки здійснений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, а тому, не підлягає виконанню з наступних обставин: кредитний договір №40#00017625241 від 05.07.2013, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а відтак, не є документом за яким стягнення заборгованості може провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису на ньому; приватним нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем як заборгованість позивача, не встановлено факт прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, не перевірено дотримання встановлених законодавством строків для вчинення виконавчого напису та чи не виник спір між зацікавленими особами; вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомлення про його отримання. В судове засідання представник позивача не з`явився, у клопотанні просив розглянути справу без участі позивача та його представника на підставі наявних доказів, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 05.07.2013 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено кредитний договір №40#00017625241 відповідно до умов якого банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 18800,00 грн, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним в розмірі 33% річних згідно графіку погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту до 04.07.2018 року. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі Договору факторингу №475/БД06-2/19 від 19.12.2013 року. 21.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округ м. Київ Табінським Олегом Володимировичем відкрито виконавче провадження № 63365596 про примусове виконання виконавчого напису № 732, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 29.09.2020 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», що є правонаступником АТ «СБЕРБАНК», заборгованості за кредитним договором №40#00017625241 від 05.07.2013 року на загальну суму 50\~061,31 грн. В подальшому, 13.11.2023 виконавче провадження № 63365596 передано приватному виконавцю виконавчого округ м. Київ Мельнику Роману Івановичу, посвідчення №0638 від 25.03.2021. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 на підставі вищевказаного виконавчого напису для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.1 1.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 зміни, внесені до Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано незаконними та не чинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Під час вчинення виконавчого напису нотаріуса відповідачем не було надано приватному нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, під час здійснення відповідної нотаріальної дії відповідачем не було надано, а приватним нотаріусом не перевірено наявність фактичної заборгованості та її підтвердження первинними бухгалтерськими документами, зокрема, щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), що свідчить про формальний підхід приватного нотаріуса до виконання покладених на нього обов`язків щодо перевірки безспірності заборгованості позивача. Слід звернути увагу на те, що відповідач, незважаючи на припинення дії кредитного договору, нарахував заборгованість за відсотками та комісією після спливу визначеного договором строку кредитування за період з 19.12.2019 по 22.06.2020 роки. В порушення відповідних приписів, відповідачем не було направлено позивачу письмову вимогу про погашення заборгованості, про усунення порушень основного зобов`язання, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису № 732 від 29.09.2020. Суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката, не здійснення перевірки наявності фактичної заборгованості та її підтвердження первинними бухгалтерськими документами і не направлення відповідачем позивачу письмову вимогу про погашення заборгованості, має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн за подання позову та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~211,20 (шість тисяч двісті одинадцять) грн 20 коп. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі, розмір вказаних витрат підтверджений належними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved