Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

24 квітня 2024 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . За життя\~ [PERSON] \~склала заповіт,\~яким \~квартиру в\~ [ADDRESS] \~заповіла [PERSON] ,\~садовий будинок\~ [ADDRESS] заповіла\~ [PERSON] . До спадкового майна, що не охоплено заповітом, належить право на земельну частку (пай) площею 3,38 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Грабівської сільської. Рішенням Куликівського районного суду від 05 жовтня 2021 року, було встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивач є племінницею [PERSON] . Позивач спадщину після [PERSON] прийняла. Разом з тим нотаріус відмовив позивачу в оформленні права на спадщину на вказаний земельний пай у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату про право на земельну частку. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,38 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Грабівської сільської ради, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0122274. Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 23 травня 2024 року. 23 травня 2024 року підготовче судове засідання відкладено. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Шатунова С.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) із земель КСП «Колос», яка знаходиться на території Грабівської сільської ради, площею 3,38 га, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0122274 зареєстрований за № 271 від 22.07.1996 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кізіловою Л.С. 13 березня 2003 року, квартиру в\~ [ADDRESS] \~заповіла [PERSON] ,\~садовий будинок\~ [ADDRESS] заповіла\~ [PERSON] (а.с. 32). Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 04 листопада 2021 року, встановлено факт, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.10 - 13). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлої тітки, подавши відповідну заяву Другій чернігівській нотаріальній конторі на підставі якої було заведено спадкову справу 925/2021 (а.с. 27). Відомостей щодо інших осіб, які б мали право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , в тому числі на обов`язкову частку в спадщині, сторонами не надано. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину за законом. Постановою нотаріуса № 448/02-31 від 06.02.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на земельну частку (пай) було втрачено. За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку(пай), що перебуває в колективній власності колишнього КСП «Колос» Грабівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката серії ЧН № 0122274, згідно розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 30.05.1996 № 119 та зареєстрованого 22.07.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 271. (а.с. 9). Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємець за законом та заповітом може успадкувати лише ті права та обов`язки, які мав спадкодавець на момент своєї смерті. Отже, за встановлених судом обставин, враховуючи, що померлій [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) в КСП «Колос», [PERSON] прийняла спадщину після її смерті, проте не може оформити право на спадщину, через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), суд вважає за можливе позов задовольнити. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved