Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла усе своє майно позивачу. Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1955 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона постійно проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12-13). За життя [PERSON] 23.12.2003 р. склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] до дня смерті проживала одна (а.с. 13). 20.07.2005 р. позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 09.10.2008 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а.с. 24, 32 на звороті). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 23.12.2003 р., не змінювався і не відмінювався (а.с. 13). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 14.05.2024 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 21). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 111-2005 до майна померлої [PERSON] (а.с. 32- 37). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved