Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

07.02.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які згодом були уточнені заявою від 22.12.2023 року та якими просить встановити факт, що 4/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого 05.06.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М. Д., зареєстрованого в реєстрі за №1786, фактично розташовані на земельній ділянці площею 0,0388 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:028:0198 та визнати за ним право власності на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0388 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0198. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого 05.06.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М. Д., зареєстрованого в реєстрі за №1786, він являється власником 4/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також згідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 05.06.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М. Д., зареєстрованого в реєстрі за №1787, він являється власником земельної ділянки площею 0,0388 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:028:0199. Висновком судового експерта № 01/01-2023 від 16.01.2023 року [PERSON] було встановлено, що 4/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] фактично знаходяться на земельній ділянці, що фактично належить [PERSON] та [PERSON] , в свою чергу 21/25 частки житлового будинку, якій належить [PERSON] та [PERSON] знаходяться на земельній ділянці, що фактично належить [PERSON] . 25.12.2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просять встановити факт, що 21/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належні [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщину за законом від 24.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., фактично розташовані на земельній ділянці площею 0,0627 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:028:0199, визнати за ними право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,0627 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0199 в рівних частках за кожною. Свої вимоги мотивують тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 07.04.2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 712 та № 713, вони являються власниками 21/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Висновком судового експерта № 01/01-2023 від 16.01.2023 року [PERSON] було встановлено, що 4/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] фактично знаходяться на земельній ділянці, що фактично належить [PERSON] та [PERSON] , в свою чергу 21/25 частки житлового будинку, якій належить [PERSON] та [PERSON] знаходяться на земельній ділянці, що фактично належить [PERSON] . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти задоволення зустрічного позову. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити зустрічний позов. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать 4/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу частки житлового будинку від 05.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1786. Також, [PERSON] належить земельна ділянка, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0627 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0199, на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 05.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1787. Як з`ясовано в судовому засіданні, [PERSON] належать 21/50 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 712. Крім цього, [PERSON] належать 21/50 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 713. Право власності на земельну ділянку, яка була передана для будівництва та обслуговування частки житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано не було. Спадщину спадкоємці прийняли після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Ізмаїльської міської ради від 25.12.2002 року «Про поділ земельної ділянки по [ADDRESS] » було вирішено передати [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 388 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Також вирішено передати [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 627 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 08.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2009 року у цивільній справі № 2-1797-2009, було визнано право власності на 7/15 часток незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1641 від 18.11.2010 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] » було вирішено оформити право спільної часткової власності [PERSON] 7/15 часток, [PERSON] 8/15 часток на об`єкт нерухомого майна, розташованого в [ADDRESS] , у складі: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 102,1 кв.м., в т.ч. житловою площею 71,2 кв.м., літ. «Б» -сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г»- сарай, літ. «Д» - вбиральня. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1069 від 02.12.2010 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, [PERSON] являється власником 8/15 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1070 від 02.12.2010 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, [PERSON] являється власником 7/15 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 16.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2065, [PERSON] подарила [PERSON] 7/15 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, право власності на земельну ділянку площею 0,0388 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110600000:01:028:0198, зареєстровано за попереднім власником [PERSON] , тобто переходу права власності спадкоємцю, а потім власнику за договором дарування не відбулося. Згідно з частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.\~158\~ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Окрім того, пунктом "е" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Велика Палата Верховного Суду у справі у цивільній справі № 689/26/17 16.06.2020 зазначила, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи\~приписами законодавства. Згідно висновку експерта [PERSON] № 01/01 -2023, складеного 16.01.2023 року за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження за зверненням [PERSON] , зроблено висновок, що в межах належної, на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.06.2018 року, [PERSON] земельної ділянки площею 0,0627 га з кадастровим номером 5110600000:01:028:0199 по [ADDRESS] , фактично розташовані лише будівлі та споруди, які входять до складу належних, на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2020 року, [PERSON] 21/50 частки та [PERSON] -21/50 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також в межах належної на підставі виданого Ізмаїльською міською радою державного акту серії ІІ-ОД № 073779 від 20.01.2003 року, [PERSON] земельної ділянки площею 0,0388 га з кадастровим номером - 5110600000:01:028:0198 по [ADDRESS] , фактично перебувають лише будівлі та споруди, які входять до складу належних 4/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу частки житлового будинку від 05.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1786 [PERSON] . Тобто, належні позивачу за первісним позовом [PERSON] 4/25 часток житлового будинку знаходяться на земельній ділянці, площею 0,0388 га з кадастровим номером - 5110600000:01:028:0198, розташованій за адресою: [ADDRESS] та належні позивачам за зустрічним позовом 21/25 частки житлового будинку фактично знаходяться на земельній ділянці площею 0,0627 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:028:0199. Таким чином,\~враховуючи,\~що позивачі\~за первісним\~та зустрічним\~позовами є\~власниками часток\~житлового будинку,\~а власником\~земельної ділянки\~на якій\~розташований житловий\~будинок являється\~попередній власникта при переході права власності на житловий будинок, питання щодо набуття позивачем права власності на земельну ділянку не вирішувалось. Крім цього, наявні розбіжності у розташуванні часток житлового будинку на спірних земельних ділянках, у зв`язку з чим підлягають задоволенню позовні вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки, місцезнаходження яких відповідає місцезнаходженню часток житлового будинку. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved