Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому, з уточненням позовних вимог, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 19.02.2022 та зареєстрований Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 19, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ; визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує малолітню дитину, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.02.2022 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачкою у них не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, і подальше перебування у такому шлюбі суперечить їх інтересам. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина залишилися проживати разом із позивачем по [ADDRESS] . Відповідачка переважно перебуває за кордоном. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження на 27.05.2024. 13.05.2024 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. 27.05.2024 судом постановлено ухвалу про перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради. Ухвалою від 27.05.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 12.06.2024. 12.06.2024 розгляд справи відкладено на 25.06.2024. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач зазначив, що відповідачка не проживає з ним та з дитиною більше року, оскільки виїхала за кордон де влаштовує своє життя. Дитиною не цікавиться, вихованням не займається. Він самостійно виховує і утримує дитину. Відповідачка до суду не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, оскільки перебуває за кордоном. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, в решті просила відмовити. Зазначила, що проживає за кордоном і перебуває в пошуках роботи «до душі», вказує, що не є поганою матір`ю. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову поклалась на думку суду. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що 19.02.2022 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб,\~який зареєстровано Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 19, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~року проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті\~112\~СК України\~регламентовано,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. З Довідки № 166 від 23.04.2022 вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , 2022 року народження. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 30.04.2024, складеного посадовими особами відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку. [PERSON] працевлаштований у ТОВ „Автодок Юкрейн, що підтверджується Довідкою від 24.04.2024. Свідок [PERSON] у письмових поясненнях, які підтвердив в судовому засіданні, стверджує , що є сусідом [PERSON] , часто бачить його на вулиці та в місті з дитиною. Дівчинка завжди охайно одіта. [PERSON] сумлінно відноситься до свого батьківського обов`язку, мати дівчинки ніколи не бачив. Із письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] та виховує дочку. Дитина переважно гуляє з батьком, завжди чиста та доглянута. Батько веде належний догляд за дитиною. Їх матір фактично проживає на іншою адресою. В судовому засіданні свідок показання підтвердив. Відповідно до Довідки № 7-70 від 09.05.2024, виданої КНП „Дрогобицька міська поліклініка Дрогобицької міської ради, [PERSON] бере безпосередню участь до своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , Виконує всі рекомендації сімейного лікаря для розвитку дочки. [PERSON] проведено всі профілактичні щеплення, регулярно проходить амбулаторні огляди. Загальний стан задовільний, соматично здорова. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, їх дочка проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням, а тому, враховуючи вищенаведене та інтереси дитини, суд дійшов висновку, що доцільним є визначити місце її проживання з батьком за адресою місця реєстрації останнього. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір"з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved