Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

26 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, яку згодом уточнив, надавши до суду 22 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» відповідну заяву, про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання здійснити приватизацію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] він народився у родині [PERSON] і [PERSON] . Ще до його народження, [INFO] , його мамі [PERSON] було видано Бюром обміну житлової площі Виконавчого комітету Запорізької обласної ради депутатів трудящих ордер № 1762 на вселення в будинок [ADDRESS] , на підставі чого нею було реалізовано право на вселення і зайнято квартиру у цьому будинку. Також право на проживання у квартирі, відповідно до ордеру, було надано [PERSON] , [INFO] , яка являється сестрою позивача, та яка з моменту вселення також користувалась вільною кімнатою 13,3 кв.м. з окремим входом. Надалі у 1976 році народився позивач, який з дня свого народження і по день звернення до суду з позовною заявою, проживає у вказаному будинку. З усного дозволу ЖЕКу з моменту вселення мама позивача [PERSON] користувалась вільною кімнатою 13,3 кв.м. з окремим входом. У 2004 році мама позивача - [PERSON] померла. Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2006 року було визнано за позивачем [PERSON] , його тіткою [PERSON] і її сином [PERSON] право користування кімнатою площею 13,3 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS] . Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.11.2006 року було визнано за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] право користування кімнатою з площею 13,3 кв.м., кухнею 11 7,3 кв.м., загальною площею 20 кв.м. з окремим входом, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано ЖЕУ ПРЕЖО-2 Жовтневого району міста Запоріжжя виписати лицевий рахунок на ім`я [PERSON] . Крім того, позивач зазначає у позовній заяві, що нумерація квартир у будинку [ADDRESS] декілька разів впорядковувалась, а отже і нумерація даної квартири змінювалась. Так, 23.12.2008 року номер квартири було змінено з [ADDRESS] . Наразі, тітка позивача [PERSON] і її син [PERSON] не проживають і не зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . У даній квартирі проживає лише позивач, на якого і оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, на сьогоднішній день позивач використовує житло і фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 19,7 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., яке належить територіальній громаді міста Запоріжжя. При цьому, позивач звертався до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради із заявою про видачу копії корінця державного ордера на квартиру [ADDRESS] , на що йому було відмовлено, оскільки корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Також позивач звертався до органу приватизації житла Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про приватизацію квартири, однак позивачу було відмовлено, з підстав відсутності у останнього оригіналу ордеру на надання жилої площі; довідок про реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] в періодж часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року; документів, що підтверджують невикористання позивачем житлового чека для приватизації державного житлового фонду в періоди часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд визнати за [PERSON] право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за відсутності ордеру на житлове приміщення; за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996\~року; за відсутності документів, що підтверджують невикористання [PERSON] житлових чеків для приватизації житлового фонду в період часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року; а також зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності ордеру на житлове приміщення; за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996\~року; за відсутності документів, що підтверджують невикористання [PERSON] житлових чеків для приватизації житлового фонду в період часу з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року та з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.53-54). 18 квітня 2024 року від представника відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М., яка діє на підставі довіреності № 20.01/04-07-234 від 01.05.2023 року, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.64-77). 22 квітня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Писаренка С.Ю., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги № 1555 від 21.12.2023 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1171863 від 21.04.2024 року (а.с.49, з.б.а.с.80) про зміну предмету позову, в якій представник позивача Писаренко С.Ю. змінив позовні вимоги (а.с.78-80). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 26 квітня 2024 року від представника відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М., до канцелярії суду надійшов відзив на заяву про зміну предмету (позовних вимог) позову, в якому представник відповідача просить суд ухвалити рішення за уточненими позовними вимогами на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи та показів свідків. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Писаренко С.Ю. підтримав позов та наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М., підтримала раніше поданий відзив на заяву про зміну предмету (позовних вимог) позову, не заперечувала щодо задоволення уточнених вимог позивача та просила вирішити справу на розсуд суду. Допитана в якості свідка по справі [PERSON] , яка являється сусідкою позивача по справі, пояснила суду, що позивач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] з 1991 року і по цей час. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що мамі позивача [PERSON] було дозволено зайняти квартиру із двох кімнат у будинку [ADDRESS] , площею 21.0 кв.м., що підтверджується копією Ордеру № 1762 від 17\~серпня 1972 року, виданим Бюром обміну житлової площі Виконавчого комітету Запорізької міської Ради депутатів трудящих. Одночасно, дочці [PERSON] [PERSON] надавалось право на вселення за ордером. Ордер дійсний на вселення протягом десяти днів (а.с.21). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом ЗАГС міста Запоріжжя 02.12.1976 року, актовий запис № 2806, підтверджується, що [PERSON] являється мамою позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.22). [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 травня 2004 року, за актовим записом № 4974, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.30) Відповідно до\~листа Департаменту\~з управління\~житлово-комунальним\~господарством Запорізької\~міської ради\~№ Л-0691\~від 18.02.2022\~року,\~на звернення\~позивача [PERSON] \~стосовно видачі\~копії корінцяордера на квартиру [ADDRESS] , повідомлено, що житловий будинок по [ADDRESS] був введений в експлуатацію у 1917 році. У відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, корінці ордерів на заселення житлових приміщень зберігаються лише з 1984 року, у зв?язку з чим відмовлено у наданні запитуваної інформації (а.с.33). Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2006\~року за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] визнано право користування кімнатою площею 13,3 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано ЖЕУ ВРЕЖО № 2 Жовтневого району міста Запоріжжя виписати лицевий рахунок на вказану кімнату 13,3 кв.м. (а.с.31). Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.11.2006 року було визнано за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] право користування кімнатою з площею 13,3 кв.м., кухнею 11 7,3 кв.м., загальною площею 20 кв.м. з окремим входом, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано ЖЕУ ПРЕЖО-2 Жовтневого району міста Запоріжжя виписати лицевий рахунок на ім`я [PERSON] (а.с.32). Відповідно до копії технічного паспорту реєстраційний № [NUMBER] , який виготовлено ТОВ «Компанія «Земельно-кадастровий проектно-будівничий центр» 03\~лютого 2022 року, квартира [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: кімната 14,9 кв.м., кухня 4,8 кв.м., загальна площа 19,7 кв.м., житлова площа 14,9 кв.м. (а.с.39-44). Відповідно до листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1173 від 04.09.2023 року, станом на 19.09.1994 року в житловому будинку літ. Д були розташовані квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] . Впорядкування нумерації квартир житлового будинку літ. Д станом на 19.09.1994 року не проводилось. Впорядкування нумерації квартир житлового будинку літ. Д виконано 23.12.2008 року при проведенні поточної технічної інвентаризації за замовленням КП «ВРЕЖО № 2». На підставі наданого листа КП «ВРЕЖО № 2» було змінено номер квартири «2» в житловому будинку літ. Д на номер «5». В матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , рішень щодо присвоєння квартирам номерів, не міститься (а.с.80а). Згідно інформації про реєстрацію місця проживання особи № 04-49/1-113 від\~14.07.2023 року, наданої Відділом реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 15.07.1993 року по 10.12.1994 року (а.с.38). Згідно Військового квитка серії [NUMBER] , виданого [INFO] на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній в період з 28 листопада 1994 року по 27 червня 1996\~року проходив військову службу (а.с.28-29). Згідно інформації про реєстрацію місця проживання особи № 04-49/1-114 від\~14.07.2023 року, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 27.07.1996 року по 16.09.2008 року (а.с.45). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 04-28/1-398 від 31.01.2022 року, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 18.09.2008 року по теперішній час (а.с.37). Згідно листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № Л-424-О-610 від 18.10.2023 року, за інформацією, отриманої від Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту через систему «Онлайн кабінет м.\~Запоріжжя» № 9355_04-47 від 17.10.2023 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна особа (а.с.34). Згідно довідки № 107.357-23/300 від 14 серпня 2023 року, виданої філією Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства Державний ощадний банк України, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які за адресою: [ADDRESS] , не значаться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла. Дані з використання житлового чека відсутні (а.с.36). Відповідно до копії особового рахунку від 30.10.2023 року, виданого Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс», квартира за адресою: [ADDRESS] , складається з однієї кімнати, загальною площею 19,7 кв.м, житловою площею 14,9 кв.м, і належить Територіальній громаді міста Запоріжжя, особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] (а.с.46). Згідно копії листа № Л-491-О-730 від 07.12.2023 року Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, позивачу було відмовлено у приватизації житла у зв`язку з відсутністю: копії ордера на житлове приміщення встановленого зразка, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року; документа, що підтверджує невикористання [PERSON] житлових чеків для приватизації державного житлового фону в період з 01.01.1993 року по 15.07.1993 року; документа,\~що підтверджує\~невикористання [PERSON] \~житловогочека для приватизації державного житлового фону в період з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року (а.с.47-48). Згідно ст. 7 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345\~ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства - Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з пунктом 1 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім?ї безоплатно. До членів сім?ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно із частиною 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартири (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно мешкають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Згідно із пунктом 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п. 17, 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку): документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Відповідно до п. 4.23 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30 жовтня 2019 року № 27, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства, права. Право громадян на приватизацію житла та перелік умов, за яких здійснюється приватизація житла, передбачені\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а нормативні акти, що видає Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, не мають сили закону і не можуть суперечити закону. Статтею 8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування,- державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно із пунктом 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім?ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Згідно із ст.\~15\~ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно з Постановою ради\~Міністрів Української\~РСР «Про\~затвердження Правил\~обліку громадян,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов,\~і надання\~їм жилих\~приміщень в\~Українській РСР» № 470 від 11.12.1984 року, (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення») на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає» громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Відповідно до статей 70, 72 вказаної Постанови ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорта усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Відповідно до розділу 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків» № 9-48/0/4-17 від 12.01.2017 року, Вищим спеціалізованим судом України зауважено, що законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами, до числа яких суд не належить. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 N? 9-48/0/4-17 «Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків» зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Саме тому у справах щодо приватизації квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з?ясуванню підлягають: обставини щодо того, чи є ці приміщення об?єктами приватизації відповідно до вимог згаданих законів; склад осіб, які постійно, як члени сім?ї наймача проживають у спірних приміщеннях або за якими зберігається право на проживання; термін та законність підстав їх реєстрації та фактичного проживання у квартирах/гуртожитках; наявність у них власного житла та чи є вони громадянами України і чи не використано ними право на приватизацію державного житлового фонду раніше в повному обсязі. Отже, сам по собі закон не породжує право власності у громадян. Право на приватизацію квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнати у комунальній квартирі державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках), та які підтверджують постійне проживання та невикористання ними чеків для приватизації державного житлового фонду документами, визначеними Положенням № 396 від 16.12.2009 року. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира не відноситься до житла, визначеному в ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому не зважаючи на відсутність ордера на житлове\~приміщення встановленого\~зразка,\~виданого Виконавчим\~комітетом Запорізької\~міської ради,\~довідки про\~реєстрацію місця\~проживання позивача\~ [PERSON] \~в періоди\~з 01.01.1993\~року по\~15.07.1993\~року,\~з 10.12.1994\~року по\~27.07.1996\~року,\~а також\~документа,\~що підтверджує\~невикористання позивачем\~ [PERSON] \~житлових чеків\~для приватизації\~державного житлового\~фону в\~періоди з\~01.01.1993\~року по\~15.07.1993\~року;з 10.12.1994 року по 27.07.1996 року, оскільки,\~під час\~розгляду справи\~судом було\~встановлено,\~що позивач[PERSON] проживає у вищевказаному житловому приміщенні на законних підставах, законність його проживання ніхто не оспорює, наявні дані про його реєстрацію у вказаному житловому приміщенні, а також підтверджено, що [PERSON] не використав житловий чек для приватизації державного житлового фонду, а отже, дотримано всі умови, передбачені Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду», внаслідок чого у [PERSON] наявне право здійснити приватизацію квартири, в якій він постійно проживає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved