Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

18.03.2024 позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з зазначеним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.02.2023 між нею [PERSON] , військової частиною [NUMBER] та Квартирно- експлуатаційним відділом м. Харкова укладено договір №53 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном. 02.06.2023 Квартирно- експлуатаційний відділ м. Харкова був реорганізований у Харківський квартирно експлуатаційне управління Міністерства оборони України. Умова договору встановлено, зо позивача надає в\\ч можливість на спільне тимчасове безоплатне користування нерухомим майно, а відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу всі витрати за комунальні послуги, які були отримані в\\ч за час дії договору. Всі відшкодування здійснюються на підставі укладених договорів на відшкодування витрат за комунальні послуги. Для компенсації витрат сторонами укладались договори та відповідачем не були компенсовані витрати за жовтень та грудень 2023 року. Позивачем була надіслана претензія про підписання договору та сплату заборгованості, проте відповідач підписати та виконати свій обов`язок за спожиту електричну енергію відмовився. Відповідач має зобов`язання на користь позивача у загальному розмірі 68260,17 грн, а саме за жовтень 2023 року 42137,26 грн з ПДВ, за грудень 2023 року 26122,91 грн з ПДВ. Обсяг спожитої енергії підтверджено військовою частиною. У зв`язку з чим позивач просила задовольнити позов. 20.03.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова справу за позовом [PERSON] до Харківського квартирно- експлуатаційного управління про стягнення відшкодування за невиконання договору оренди направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 вказану справу передано в провадження суду [PERSON] 08.05.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 21.05.2024 представником начальником Харківського квартирно- експлуатаційного управління подано відзив, у обґрунтування якого вказано, що невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостатку бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами для сплати заборгованості за попередній період у Харківського КЕУ відсутнє відповідне фінансування. Відповідальність особи може наступати за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач після початку повномаштабної воєнної агресії виконав свої обов`язки забезпечення оборони Держави Україна та належного функціювання військових частин та установ Міністерства оборони України на території Харківської області, здійснював вагому діяльність стосовно забезпечення потреб військовослужбовців в зоні проведення бойових дій, зокрема, організовує постачання та зведення укріплень, наметових містечок, казарм, обладнання для проживання військовослужбовців тощо. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволені позову. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноважила адвоката Тимофеєву Ю.А. представляти її інтереси. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її та позивача відсутності, просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав, що відсутні бюджетні асигнування, при цьому зазначила, що не фактично сума заборгованості є такою, як зазначено позивачем, проте внаслідок недостатніх бюджетних асигнувань сталось невиконання зобов`язань, просила відмовити у задоволені позову. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 27.02.2023 між [PERSON] , військовою частиною [NUMBER] , в особі командира військової частини полковника [PERSON] та Квартирно експлуатаційним відділом м. Харкова, в особі ТВО начальника КЕВ м. Харкова майора [PERSON] було укладено договір №53 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном. 02.06.2023 Квартирно експлуатаційний відділ м. Харкова було реорганізовано у Харківське квартино- експлуатаційне управління Міністерства оборони України (далі Харківське КЕУ). Згідно\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п.1.1 договору №53 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном [PERSON] надає військовій частині можливість спільне тимчасове безоплатне користування нерухомим майном, а саме нежитлові приміщення склад, загальною площею 1297 кв.м., розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,25 Га за адресою [ADDRESS] . П. 3.2 вказаного договору передбачає, що Харківське КЕУ зобов`язане відшкодувати [PERSON] всі витрати за комунальні послуги, які були отримані військової частиною за час дії договору. Згідно з п. 3.3 договору №53 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном відшкодування за комунальні послуги військової частини за цим договором сплачуються Харківським КЕУ на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг. Харківське КЕУ зобов`язане відшкодувати [PERSON] вартість комунальних послуг, що спожиті військовою частиною у процесі виконання цього договору (п 8.2 договору №53). У зв`язку з невиконанням обов`язку щодо компенсації витрат за комунальні послуги [PERSON] направила Харківському КЕУ претензію про підписання договору та сплату заборгованості від 07.02.2024 разом з проєктами договорів про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, які підписані як [PERSON] , так і військовою частиною [NUMBER] . З наданого позивачем рахунку на оплату №393 від 31.10.2023 та акту здачі приймання робіт (надання послуг) №393 від 31.10.2023, акту фіксації показників лічильника електричної енергії вбачається, що спожито електричної енергії на суму 42137,28 грн. у жовтні 2023 року. З рахунку на оплату №468 від 31.12.2023, акту №6 виконаних робіт (наданих послуг), акту фіксації показників лічильника електричної енергії вбачається, що спожито електричної енергії на суму 25122,91 грн. При цьому акти фіксації показників лічильника електричної енергії підписано командиром військової частини [NUMBER] та [PERSON] . 07.02.2024 [PERSON] звернулась з листом претензією до начальника Харківського КЕУ, у якому просила відшкодувати заборгованість. 12.02.2024 начальником Харківського КЕУ [PERSON] , надано відповідь, з якої вбачається, що Харківське КЕЦ не може передати до органу Казначейства України доручення на здійснення платежу. За правилами ст. 525 ЦК України Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач не дотримувався умов договору, внаслідок чого за жовтнень 2023 року утворилась заборгованість за постачання електричної енергії у сумі 42137 грн з ПДВ та за грудень 2023 року -26122,91 грн з ПДВ. Відповідно до ст.ст.526 ЦК України\~Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням\~ст. 617 ЦК України. Посилання відповідача на відсутність коштів не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відсутність або недостатність бюджетних асигнувань не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, відповідачем взятих на себе зобов`язань не виконано, у зв`язку з чим сума заборгованості підлягає стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 969,00 грн, у відповідності до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає, що при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Outcome: approved