Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , [INFO] , а [INFO] помер чоловік тітки, [PERSON] , [INFO] . Після їхньої смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Після смерті тітки вона у нотаріуса написала заяву про прийняття спадщини, тому вважала, що прийняла спадщину на вказану квартиру. Коли вона звернулась до нотаріуса оформляти квартиру, виявилося, що квартира належить померлим по частки кожному. З 2015 року вона постійно проживала з померлими, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Поховання [PERSON] та [PERSON] також здійснювала вона. Вважає, що оскільки вона більше шести років постійно проживала з померлими, то фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] .. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з літа 2015 року до часу його смерті [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити. Представник зацікавленої особи територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши думку учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно свідоцтва про власність на житло від 17.11.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Факт проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2015 року та по момент смерті [PERSON] підтверджується актом від 19.03.2024 року виданого працівником КП «Інфраструктурного розвитку та благоустрою Марганецької міської територіальної громади» [PERSON] , у присутності трьох свідків: [PERSON] (адреса проживання [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса проживання [ADDRESS] ) та [PERSON] (адреса проживання [ADDRESS] ) (а.с.6). \~ \~ \~ \~Також, факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] підтверджується спільними фотографіями (а.с.12). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснив, що він чоловік позивачки. [PERSON] рідна тітка дружини. З 2015 року жінка доглядала за тіткою та її чоловіком. Згодом тітка померла, її чоловік помер на наступний день. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її мати дружила з [PERSON] та [PERSON] , вона часто ходила до них в гості. Після смерті її матері вона продовжувала приходити в гості до [PERSON] . Коли вони почали хворіти, у 2015 році до них приїхала [PERSON] та проживала з ними постійно до їх смерті. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її друзі. Своїх дітей у них не було, тільки племінниця [PERSON] . Коли вони почали боліти, в 2015 році до них приїхала [PERSON] та постійно з ними жила. В них була одна сім`я. [PERSON] з чоловіком поховали обох [PERSON] . Суд дослідив копію спадкової справи №179/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. від 14.06.2024 року №261/02-14-179/02-14 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилась. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 3\~СК України\~особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. У п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Ст. 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,1231 ЦК України\~). Згідно\~ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1,6\~ст. 29 ЦК\~є житло, в якому фізична особа проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч.10\~ст. 6 того ж Закону\~реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Аналіз наведених норм закону та судової практики свідчить про те, що суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, при їх розгляді слід встановити чи було місце проживання позивача за зазначеною ним в позові адресою постійним, переважним чи тимчасовим, маючи при цьому на увазі, що, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таким чином,\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~є спадкоємицею\~померлого [PERSON] \~за законом,\~однак у\~видачі свідоцтва\~на право\~на спадщину\~після померлого\~позивачці нотаріусом\~відмовлено у\~зв`язку з\~відсутністю у\~неї доказів\~постійного проживання\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~однак,\~як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~позивачка [PERSON] \~на час\~смерті [PERSON] \~постійно проживала\~з останнім\~в квартирі [ADDRESS] , що було пов`язано з доглядом [PERSON] , і встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй право на отримання спадщини після померлого [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved