Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на його користь суму страхового відшкодування та витрат визначення вартості матеріального збитку у розмірі 140 763,43 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2020 року о 10 год. 22 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , в місті Києві на регульованому перехресті вул. Антоновича та вул. Ковпака, не виконала вимоги заборонного сигналу світлофора, виїхала на перехрестя та скоїла зіткнення з автомобілем «Фольцваген» державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу продовжив некерований рух, в результаті чого здійснив наїзд на світлофорний об`єкт, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушила п. 8.7.3 е 1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.11.2021 року, у справі № 752/19930/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Витрати позивача на послуги аварійного комісара 1 430,00 грн., а також витрати у зв`язку з виплатою за тимчасовою втратою працездатності та витрати на лікування потерпілого 9 333,43 грн. Станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідність відповідача не була застрахована, тому відповідно до п.п. «А» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі заяви потерпілого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 139 333,43 грн. Відповідачем у добровільному порядку не сплачено позивачу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку. 05 червня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що 23.12.2020 року о 10 год. 22 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , в місті Києві на регульованому перехресті вул. Антоновича та вул. Ковпака, не виконала вимоги заборонного сигналу світлофора, виїхала на перехрестя та скоїла зіткнення з автомобілем «Фольцваген» державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу продовжив некерований рух, в результаті чого здійснив наїзд на світлофорний об`єкт, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушила п. 8.7.3 е 1 ПДР України. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.11.2021 року, у справі № 752/19930/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Фольцваген» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.05.2020 року. 02.12.2020 року [PERSON] , як власник автомобіля «Фольцваген» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням та заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «Фольцваген» державний номерний знак [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 23.12.2020 року, з вини водія не застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . На підставі Наказу № 73169 від 15.12.2021 року, Наказу № 73169 від 09.06.2022 року, довідок про часткову втрату працездатності потерпілим, платіжної інструкції № 1108510 від 20.12.2021 року платіжної інструкції № 883816 від 10.06.2022 року Моторним (транспортним) страховим бюро України здійснено перерахування коштів у розмірі страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу 130 000,00 грн. та витрати у зв`язку з виплатою за тимчасовою втратою працездатності та витрати на лікування потерпілого у розмірі 9 333,43 грн. на рахунок потерпілої особи [PERSON] . Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 889842 від 25.02.2021 року Моторним (транспортним) страховим бюро України здійснено перерахування коштів за послуги аваркома (експерта) у розмірі 1 430,00 грн. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що в межах даного спору, позивачем правомірно заявлені вимоги про відшкодування в порядку регресу за рахунок відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 139 333,43 грн., сплаченого позивачем за наслідками матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини відповідача, а також відповідачем підлягають до відшкодування витрати, понесені додатково позивачем за оплату послуг аварійного комісара на загальну суму 1 430,00 грн. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved