Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

11.03.2024 року [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року у справі № 140/11113/21, зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії [PERSON] на підставі довідки [INFO] від 06.07.2021 року № ХА13159 з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення. Вищевказане судове рішення до примусового виконання не пред`являлося, оскільки відповідач зобов`язався виконати його в добровільному порядку. Так, перерахований розмір пенсії [PERSON] із січня 2022 року складає 11775,64 грн., нараховані кошти на виконання судового рішення у справі № 140/11113/21 за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року становлять 176771,46 грн. та підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань. 20.04.2022 року його батько [PERSON] , якому ГУ ПФУ у Волинській області мало виплатити вищевказану суму заборгованості з пенсії, помер. Відтак, виплата як пенсії, так заборгованості за нею, припинилась. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті який прийняв спадщину та не заявив про відмову від її прийняття. Однак, йому як єдиному спадкоємцю [PERSON] , відопвідачем фактично відмовлено у виплаті нарахованої за життя його батька-пенсіонера суми пенсії, які спадкодавцю за життя не були виплачені. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ГУ ПФУ у Волинській області на свою користь неодержану за життя спадкодавця пенсію у розмірі 176771,46 грн. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , а також витрати на оплату судового збору. 28.03.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначає, що у січні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилась недоодержаною у зв`язку із смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, згідно до ЗУ «Про звернення громадян». На той час останнім було пропущено строк на звернення для отримання недоодержаних коштів. Як наслідок, [PERSON] було роз`яснено про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 140/11113/21. Позивач вважає, що кошти, нараховані за життя його батька на виконання рішення суду, входять до складу спадщини, при цьому жодних доказів на підтвердження такої обставини останній не надав. Також, [PERSON] на час звернення до суду не перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії у разі втрати годувальника за померлого [PERSON] . Належних документів, які підтверджували б проживання разом із пенсіонером на день його смерті ні до Пенсійного фонду ні до суду позивачем не надано. Вважає, що позов [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсійного забезпечення є правомірними, правові підстави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відсутні. Враховуючи наведене, у задоволенні завлених позовних вимог просить відмовити (а.с. 32-34). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2024 року у ГУ ПФУ у Волинській області було витребувано наступні докази: довідку з інформацією про розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії [PERSON] на підставі рішення по справі № 140/11113/21 станом на 20.04.2022 року; довідку з інформацією про дату та розмір здійснених у ГУ ПФУ у Волинській області виплат пенсії, в тому числі на виконання рішення по справі № 140/11113/21 на користь [PERSON] в період з 16.12.2022 року по 20.04.2022 року; довідку з інформацією про загальну суму пенсії, нарахованої [PERSON] , але не виплаченої у зв`язку з його смертю [INFO] (а.с. 50-51). 30.04.2024 року від ГУ ПФУ у Волинській області на виконання вищевказаного судового рішення надійшла витребувана судом інформація (а.с. 63-66). В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявлених позовних посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. У задоволенні позову просив відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.10.2021 року Волинським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення в адміністративній справі № 140/11113/21, яким, зокрема, вирішено зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії [PERSON] на підставі довідки [INFO] від 06.07.2021 року № ХА13159, з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення. Вищевказане судове рішення набрало законної сили 30.11.2021 року та на його примусове виконання Волинським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 24014/2021 р. (а.с. 14). Як вбачається із листа ГУ ПФУ у Волинській області № 15469-15651/Б-02/8-0300/21 від 16.12.2021 року, перерахований розмір пенсії [PERSON] з січня 2022 року складає 11775,64 грн. Нараховані кошти на виконання згаданого рішення суду за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року в сумі 176771,46 грн. підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суді за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідний розрахунок заборгованості було долучено до вказаного листа (а.с. 16-17). [INFO] [PERSON] помер. Про дану обставину свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Статтями 1217, 1223 України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається із довідки Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1250/02-14, єдиним спадкоємцем після смерті померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину та не заявив про відмову від її прийняття є його син позивач [PERSON] (а.с. 19). 03.01.2024 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про добровільне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року в адміністративній справі № 140/11113/21 щодо перерахунку та виплати пенсії його батьку (а.с. 18). У відповідь на вищевказану заяву ГУ ПФУ у Волинській області своїм листом № 1518/429/Б-02/8-0300/24 від 29.01.2024 року повідомило, що ним проведено перерахунок пенсії [PERSON] в межах покладених судовим рішенням зобов`язань. Водночас, після цитування положень ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст. 379 КАС України було повідомлено, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою позивачу необхідно подати до ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому, пославшись на положення ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних» та ст. 11, ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про інформацію» відповідач відмовився надати позивачу інформацію про суму заборгованості, яка нарахована на виконання згаданого рішення суду [PERSON] . Відтак, суд вважає доведеним, що позивачу [PERSON] , як єдиному спадкоємцю [PERSON] , фактично відмовлено у виплаті нарахованої за життя його батька-пенсіонера суми пенсії, які спадкодавцю за життя не були виплачені. Як вбачається із інформаційної довідки ГУ ПФУ у Волинській обл. № 0300-0504-7/25259 від 26.04.2024 року, наданої відповідачем на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2024 року, спадкодавцю [PERSON] на виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/11113/21 нараховано доплату до пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року в сумі 176771,46 грн. (а.с. 63-65). Згідно із положеннями ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вказаного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами 2, 3 ст. 61 Закону визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону № 2262-ХІІ також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення ч. ч. 2, 3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 року у справі № 428/6685/19, від 30.01.2024 року у справі № 420/8604/21. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (ч. ч. 2, 4, 7 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень ст. 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Відтак, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до [PERSON] , як його спадкоємця перейшло право на отримання нарахованої померлому доплати до пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року в сумі 176771,46 грн. З огляду на наведене, заперечення ГУ ПФУ у Волинській обл. з приводу обгрунтованості заявлених позовних вимог, які викладені у відзиві на позовну заяву не грунтується на вимогах закону, а відтак суд не приймає їх до уваги. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до ГУ ПФУ у Волинській області про стягнення у порядку спадкування неодержаної за життя спадкодавця пенсії підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1767,71 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1223, 1227, 1261, 1269, 1270 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: approved