Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У квітні 2024 року позивач, КП «Дніпроводоканал» ДМР (ЄДРПОУ\~03341305,\~м.\~Дніпро), пред`явило через суд зазначений позов, посилаючись на те, що відповідач є фактичними споживачем послуг позивача з водопостачання та водовідведення кв. [ADDRESS] , проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснює, в результаті чого утворилась заборгованість за період з липня 2018 року по січень 2022 року, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21\~017,94 грн., з яких 18\~500,47 грн. сума основного боргу, 286,29 грн. 3 % річних, 2\~231,18 грн. інфляційне збільшення суми боргу, та судові витрати в сумі 3 028 грн. Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 26 квітня 2024 року, після отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, від якого в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява 17 червня 2024 року про розгляд справи за його відсутності, яка з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із повним задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , на ім`я якої відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 березня 2024 року (а.с. 4). Позивачем відповідно до державної програми забезпечення населення України постачаються послуги з водопостачання і водовідведення в квартиру [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач, та відповідно, належить дійти висновку, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачем встановились фактичні відносини з приводу надання зазначених послуг. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою\~ [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно\~ст. 160 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~№\~1875-IV\~від\~24\~червня\~2004\~року (який діяв до 01 травня 2019 року) \~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~ ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно\~ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року № 6-2951цс15. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, згідно визначених у різні періоди відповідних тарифів, за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач та на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за період з липня 2018 року по січень 2022 року складає 21\~017,94 грн. (а.с. 8, 9). Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідача до стягнення на користь позивача суми боргу за спожиті послуги за період з липня 2018 року по січень 2022 року складає 16\~379,30 грн. Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року в сумі 2\~231,18 грн. та трьох відсотків річних за цей же період в сумі 286,29 грн. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, що виникла з липня 2018 року по січень 2022 року в сумі 21\~017,94 грн., з яких: сума основного боргу 18\~500,47 грн., інфляційне збільшення суми боргу 2\~231,18 грн., три відсотки річних 286,29 грн. за період липня 2018 року по січень 2022 року. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved