Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

18.06.2024 року представником позивача, [PERSON] , адвокатом Серебряковим Е.С., подана заява про ухвалення додаткового рішення цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від їх сплати. Судове засідання про ухвалення додаткового рішення призначене на 28.06.2024 року. 18.06.2024 року від відповідача [PERSON] , надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Згідно поданої заяви заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути із відповідача по справі на користь позивача понесені судові витрати в сумі 17 500 грн Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач , [PERSON] ,. в судове засідання не з`явилась. Про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно наданих заперечень просила відмовити у стягненні з неї витрат за надання професійної правової допомоги, посилаючиь на їх не співмірність із складністю справи, що розглядалась. Позивач вже звертався до неї із аналогічним позовом щодо іншої дитини. тому немав необхідності взагалі на отримання правової допомоги. Тривалість часу на складання позовної заяви 14 годин є занадто завищеним та не відповідають критеріям адвокатських затрат. Крім того адвокат не надав фіксованого розміру погодинної оплати а адвоката. Вирішуючи вимоги про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до пп. 3 п.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до абзацу 2. Ч. 2 ст. 259 СК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Враховуючи, що представниками позивача зроблено заяву в судовому засіданні 21.05.2024 року про надання доказів про понесені судові витрати по наданню правової допомоги які надані в 5-ти денний строк, суд приходить до висновку, що існують підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат за надання правової допомоги. При цьому питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору судом вирішені в ухваленому рішенні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахування зазначених вище правових норм, вирішуючи питання про відшкодування понесених відповідачем судових витрат за надання правової допомоги, оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог , суд виходить з наступного. Суду надані копія договору про надання правничої допомоги від 23.11.2023 року. Додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 23.11.2023 року з визначенням виду послуги та часу на її виконання та її вартість, а також квитанцію № 1 від 23 листопада 2023 року про прийняття грошових коштів. При вирішенні вимог про стягнення витрат за надання правової допомоги суд виходить з того, що справа за якою понесені дані витрати не є складною та розглядалась протягом нетривалого часу. Судом враховується активність представника позивача під час розгляду справи, а також те, що представник приймав участь в безпосередньо в судових засіданнях. Надавав пояснення, які не виходили за рамки обставин , викладених в позовній заяві так не міг обґрунтувати необхідність визначення двох ідентичних позовних вимог. також враховується, що судом ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме одна позовна вимога задоволена. В задоволенні іншої позовної вимоги відмовлено. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). На підставі вищевикладеного суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги, пропорційно задоволеним позовним вимогам та складності спору, що розглядався, розумності та обґрунтованості їх розміру, в сумі 5\~000.00 грн. В іншій частині понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги покласти на позивача.

Outcome: partial