Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", Кам`янець Подільська міська рада, третя особа без самостійних вимог - Відділ державної виконавчої служби у місті Кам"янець-Подільському Кам"янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ) про зняття арешту з всього майна, власником якого є [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5128384 від 13.06.2007 року , зареєстрованого приватним нотаріусом Магера Н.Ф. та визнання права власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якій належало 2/3 частин квартири [ADDRESS] . Позивач в зв`язку з накладанням арешту на квартиру не має можливості оформити спадщину після смерті матері. Учасники справи в судове засідання не з`явились . Представник позивача адвокат Громик І.М. подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав. Представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" подав письмовий відзив, в якому позов не визнав та вказав, що відповідачем інтереси позивача ніяким чином не порушувались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 квітня 2008 року , виданого Відділом обліку, розподілу та приватизації житла Кам`янець Подільської міської ради відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2016 року, виданого нотаріусом Першої кам`янець Подільської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1-514 [PERSON] успадкувала право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 06 червня 2022 року , справа № 2-1579 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Кам`янець Подільської філії АТ «Хмельницькгаз» 387 гривень 28 коп. солідарно та 51 гривню судового збору. На виконання даного рішення Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2003 року державним виконавцем Відділу ДВС Кам`янець Подільського міського управління юстиції по виконанню виконавчого листа № 2-1579 було накладено арешт на все майно , що належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . На виконання постанови від 10.10.2003 року Приватним нотаріусом Магера Н.Ф. було зареєстровано обтяження на невизначене майно , все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5128384 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Постановою державного виконавця Відділу ДВС у місті Кам`янці - Подільському Кам`янець - Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1579 по стягненню коштів на користь АТ «Хмельницькгаз». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть , актовий запис № 1266 від 12 грудня 2020 року. З копії матеріалів спадкової справи № 34/2023 , заведеної приватним нотаріусом , [PERSON] , вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем майнових прав після смерті [PERSON] , він був зареєстрований з померлою за однією адресою і є таким йо прийняв спадщину після її смерті. З копії свідоцтва про народження матір`ю позивача записана [PERSON] , копіями повних витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00038390585 від 06 лютого 2023 року та № 00038390625 від 06 лютого 2023 року підтверджується зміна прізвищ матері позивач з « [PERSON] » на « [PERSON] », а з копії свідоцтва про шлюб , актовий запис № 17 від 15 червня 1982 року , виданого виконавчим комітетом груушківської сільської ради вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22). У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи,\~що в\~ \~Єдиному \~реєстрі \~заборон \~відчуження об`єктів\~нерухомого \~майна на виконання постанови від 10.10.2003 року Приватним нотаріусом Магера Н.Ф. було зареєстровано обтяження на невизначене майно , все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5128384 , тобто спадкодавця , яка була власником 1/3 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності та 1/3 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про спадщину за законом, що рішення суду про стягнення заборгованості на користь АТ «Хмельницкгаз» було виконано , позивач, як спадкоємець належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved