Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Заявник, в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа: Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори 27 серпня 1999 року,реєстр № 821,зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 5,реєстр № 79. На підставі Розпорядження Лубенського сільського голови Синельниківського району від 10 лютого 2016 року №18/2.4.Р. вулиця «Леніна» в с.Луб`янка перейменована на «Центральну». У вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом його прізвище вказано « [PERSON] »,а в паспорті громадянина України,виданого 27 листопада 2000року, його прізвище вказано « [PERSON] ». На час оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , він не звернув увагу на правильність написання у вказаному свідоцтві свого прізвища на українській мові, і тільки нещодавно, виявив наявність у ньому помилки. Вважає, що різниця в написанні його прізвища у вищезазначеному свідоцтві та паспорті громадянина України в одну літеру,є наслідком неправильного перекладу нотаріусом його прізвища з російської мови, якою був складений його попередній паспорт громадянина СРСР, який і було пред`явлено для отримання спадщини. І лише у 2000 році він отримав паспорт громадянина України з правильним написанням його прізвища « [PERSON] ». Те,що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить саме йому, підтверджується його реєстрацією за вказаною адресою з 14 вересня 1990 року, в якому він ще проживав зі своєю матір`ю за її життя, та мешкає до сих пір. У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт належності йому мені, [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 серпня 1999 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 821, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25, реєстр № 79, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 27 серпня 1999 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 821, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25, реєстр № 79, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Однак, згідно паспорта громадянина України Серія [NUMBER] прізвище заявника на українській мові вказано Шилінець. Факт, що житловий будинок, вказаний у свідоцтві на право на спадщину за заповітом від 27.08.1999 року і розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~належить [PERSON] ,\~підтверджується реєстрацією його місця проживання, яка вказана у паспорті заявника. Частиною 2 п.5 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже,\~в судовому\~засіданні було\~встановлено,\~що розбіжності\~в прізвищі\~ заявника\~ \~в свідоцтві\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~ від\~27.08.1999\~року,\~а саме:« [PERSON] » та « [PERSON] » виникли внаслідок неправильного перекладу його прізвища на українську мову та допущення технічної помилки. Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved