Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

30\~травня 2024\~року [PERSON] , звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на чотири земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В оформленні спадщини на земельні ділянки, які свого часу успадкувала [PERSON] , після смерті свого чоловіка [PERSON] , нотаріус їй відмовила через відсутність правовстановлюючих документів. Покликаючись на це, вона не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно письмової заяви від 02 липня 2024 року просила справу розглядати за її відсутності, та задовольнити позов. Локницька сільська рада явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. Згідно письмової заяви від 17 червня 2024 року № 360 пред`явлений позов визнає, розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника сільської ради (а.с.73). Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.15). Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.6). З довідки Локницької сільської ради від 23 січня 2024 року № 45 слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки до виповнення шестимісячного терміну з дня смерті спадкодавця вступив в управління та володіння спадковим майном, взяв на зберігання речі домашнього вжитку, особисті речі та документи померлого (а.с.17). До складу спадкового майна, яке прийняла [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] входять чотири земельні ділянки, а саме площею 0,6674 га кадастровий номер 5622282700:09:000:0089, площею 0,5674 га кадастровий номер 5622283600:05:000:0330, площею 0,1905 га кадастровий номер 5622284400:12:000:0456, площею 0,3769 га кадастровий номер 5622282700:03:000:0107 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ № 608252. Цей Державний акт було видано 17 березня 2006 року, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Факт належності вищезазначених земельних ділянок чоловікові спадкодавця [PERSON] підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7300163222024 від 07.03.2024 р., № НВ-9940175402024 від 27.05.2024 р., № НВ-61002387022024 від 05.03.2024 р. та № НВ-1800173602024 від 07.03.2024 року (а.с. 37, 64) та копією сертифіката на право на земельну частку (пай), РВ № 0123642, як члену КСП Україна, площею 2,59 умовних кадастрових гектари (а.с.20). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 75685657 від 05.02.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , 05.02.2024 року приватним нотаріусом Герман В.М., заведена спадкова справа №18/24 у спадковому реєстрі №71947175.(а.с.13). Судом встановлено, що згідно до заповіту від 31 березня 2009 року, посвідченого секретарем Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області Палей І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 12, [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй дочці [PERSON] (а.с.12). Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 77524677 та 77524684 від 02.07.2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась, заповіт не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалося.(а.с. 86-87). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до листа приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу №02-14/137 від 29 травня 2024 року на заяву позивачки [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що відсутні підстави вважати [PERSON] , яка померла [INFO] , такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки вона не зверталась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку (а.с.20). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивачка має право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що відсутні докази фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном спадкодавцем [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] . Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивачки слід захистити у визначений позовом спосіб. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивачка [PERSON] просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved