Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду № 010/10614/1358/0003, в рамках якої укладений кредитний договір з фізичною особою №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 23665,00 доларів США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 23 липня 2018 року (включно), зі сплатою 14,5% відсотків річних для ремонту оселі. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору позичальник взяв на себе зобов`язання не пізніше 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту здійснювати часткове погашення кредиту та сплачувати проценти за фактичне користування кредитним коштами, згідно з Графіком погашення, що є додатком №1 до Кредитного договору, та здійснити остаточне погашення отриманого кредиту до 23 липня 2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань по генеральній кредитній угоді, було укладено Договір поруки №010/10614/1358/0003 ПФО від 24.07.2008 року з поручителем [PERSON] . Відповідно до умов вище вказаного Договору поруки [PERSON] виступив поручителем зобов`язань [PERSON] за генеральною кредитною угодою №010/10614/1358/0003, зокрема, за кредитним договором №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобов`язань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми Кредиту, сплати в порядку та строки, визначені Кредитним договором, процентів за користування Кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), а також зобов`язань щодо відшкодування Позичальником витрат Кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов`язків за Кредитним договором. Відповідно до п. 3.1.2. Договору поруки, у разі невиконання Позичальником та/або Поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Кредитором разом з Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. 25.09.2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК», яке є правонаступником АБ «Ажіо», ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», АБ «Факторіал-Банк», ВАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № CL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] за генеральною кредитною угодою №010/10614/1358/0003, зокрема, за кредитним договором №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року та договором поруки №010/10614/1358/0003 ПФО від 24.07.2008 року, укладеними з [PERSON] Позичальником [PERSON] умови Кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в обумовлені строки не виконані. Станом на 25 вересня 2020 року (станом на дату переходу до нового кредитора всіх прав вимог по кредитному договору та договору забезпечення) встановлена заборгованість у розмірі 54825,15 доларів США, що з курсом НБУ еквівалентно 1548739,21 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту (основним боргом) 22902,74 дол. США, заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами 31922,41 дол. США. Позивач вважає, що є очевидним порушення його прав кредитора, допущене простроченням виконання зобов`язань позичальником та вважає за необхідне звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів із позовною заявою про стягнення частини заборгованості за Кредитним договором №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року в загальному розмірі 22902,74 дол. США, що еквівалентно 646972,63 грн. (по курсу НБУ станом на дату відступлення 25.09.2020 року, за 1 дол. США - 28,2487 грн.), а також стягнути судові витрати по справі. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2022 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені повністю, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача частину заборгованості за кредитним договором № №014/10614/3/20489 від 27.07.2008 року в сумі 646972,63 грн. разом із судовим збором у розмірі 4852,30 грн. з кожного. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2024 року скасовано заочне рішення суду від 20.09.2022 року по справі №334/4230/21 та призначено вказану цивільну справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив суд справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачем [PERSON] \~05.03.2024\~року надано\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якої останній\~просить в\~задоволенні позовних\~вимог у\~відношенні до\~нього відмовити\~у повному\~обсязі,\~обґрунтовуючи наступним.\~Так,\~відповідачем зазначено,\~що до\~додаткової угоди\~№ 1,\~укладеної між\~кредитором і\~боржником [PERSON] \~25.02.2010\~року до\~кредитного договору\~№014/10614/3/20489\~від 24.07.2008\~року,\~додається уточнений\~графік погашення\~заборгованості зі\~збільшеною сумою\~до погашення,\~через що\~відбулась зміна\~зобов`язання без згоди поручителя, що в свою чергу призводить до припинення поруки. Відповідач [PERSON] 15.04.2024 року надав до суду копію свідоцтва про зміну імені, виданого 29.12.2009 року Ленінським відділом РАЦС ЗМУЮ за актовим записом 45, проте у судові засідання не з`явився із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду № 010/10614/1358/0003, в рамках якої укладений кредитний договір з фізичною особою №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 23665,00 доларів США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 23 липня 2018 року (включно), зі сплатою 14,5% відсотків річних для ремонту оселі. В забезпечення виконання зобов`язань по генеральній кредитній угоді, було укладено Договір поруки №010/10614/1358/0003 ПФО від 24.07.2008 року з поручителем [PERSON] , відповідно до умов якого останній виступив поручителем зобов`язань [PERSON] за генеральною кредитною угодою №010/10614/1358/0003, зокрема, за кредитним договором №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобов`язань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми Кредиту, сплати в порядку та строки, визначені Кредитним договором, процентів за користування Кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), а також зобов`язань щодо відшкодування Позичальником витрат Кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов`язків за Кредитним договором. Відповідно до п 3.1.2. договору поруки, у разі не виконання позичальником та/або поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено майно. Відповідно до п. 5.2. договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. Пунктом 5.2. кредитного договору №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року встановлено, що позичальник взяв на себе зобов`язання не пізніше 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту здійснювати часткове погашення кредиту та сплачувати проценти фактичне користування кредитними коштами, згідно з Графіком погашення, та здійснити остаточне погашення отриманого кредиту до 23 липня 2018 року на рахунок вказаний в п. 4.1 цього договору. 25.02.2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору з фізичною особою №№014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року, якою внесено зміни до укладеного між сторонами вищевказаного кредитного договору. Згідно з п.1.3.додаткової угоди №1 від 25.02.2010 року до кредитного договору №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року, сторони встановили, що обчислення строку користування кредитом, нарахування відсотків неустойки здійснюється за методом факт/365, який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці (28/29,30,31), але умовно у році 365 днів при цьому день отримання кредиту та день його повернення позичальником кредитору вважаються одним днем. Крім того, між боржником та банком погоджено новий графік погашення кредиту. Доказів щодо повідомлення поручителя про вище вказані обставини матеріали цивільної справи не містять. Крім того, листи-повідомлення ТОВ «Спектрум ЕССЕТС» до відповідачів також не містить згадку про укладену 25.02.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» додаткову угоду № 1, 25.09.2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК», яке є правонаступником АБ «Ажіо», ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», АБ «Факторіал-Банк», ВАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № CL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] за генеральною кредитною угодою №010/10614/1358/0003, зокрема, за кредитним договором №014/10614/3/20489 від 24.07.2008 року та договором поруки №010/10614/1358/0003 ПФО від 24.07.2008 року, укладеними з [PERSON] . Станом на 25 вересня 2020 року (станом на дату переходу до нового кредитора всіх прав вимог по кредитному договору та договору забезпечення) встановлена заборгованість у розмірі 54825,15 доларів США, що з курсом НБУ еквівалентно 1548739,21 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту (основним боргом) 22902,74 дол. США, заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами 31922,41 дол. США. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому, в силу передбачених законом обставин, суб`єктивне право й кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати. Тобто, у зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки без згоди поручителя, або відповідної умови у договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Таку ж правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.22 постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012 року, де вказано, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання забезпечує поручитель. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то, відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим. За змістом ч.1 ст. 559 ЦК України, до припинення поруки приводять такі зміни умов основного зобов`язання, здійсненні без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. У зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банка та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладання на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком (постанова Верховного Суду України від 18 червня 2012 року у справі № 6-73цс12). Внесення змін до кредитного договору в частині збільшення розміру процентів за відсутності згоди поручителя на таку зміну змінює обсяг його відповідальності (постанова Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-112цс12). Тотожна правова позиція висловлена в ряді інших постанов Верховного Суду України, зокрема:від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11; від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1161 цс15; від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662 цс15 тощо. У зв`язку з тим, що банк, відповідно до умов кредитного договору, збільшив процентну ставку за кредитом, у тому числі у зв`язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, без згоди поручителя у порушенні умов договору поруки, підстав, для покладання відповідальності на останнього за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком немає, оскільки порука припинилась (постанови Верховного Суду України від 21 листопада 2011 року у справі № 6-49 цс11, від 19 грудня 2011 року у справі №6-67 цс11). При цьому, у постанові ВСУ №6-67цс11, Верховний Суд дійшов висновку, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення договору поруки відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України. Рішенням ВСС України від 19.09.2012 року № 6-27022св12 прямо зазначається, що з моменту підвищення процентної ставки за кредитним договором без згоди поручителя порука припинена, а подальші дії не мають правового значення і не відновлюють дію поруки. Відповідно до вимог ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи. Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові Верховного суду України від 17.09.2014 року по справі №6-53цс14, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Таким чином, суд дійшов до висновку, що договір поруки є припиненим з 26.02.2010 року, оскільки розмір відповідальності збільшився без згоди поручителя. Проте, щодо позовних вимог ТОВ «Спектрум Ессетс» до бржника [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При розгляді позовних вимог позивача судом враховується наступне. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема кредиту, не суперечить чинному законодавству. Отже, позивач вправі заявляти стягнення суми боргу як у іноземній валюті так і в національній валюті України. Так, судом враховується те, що відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів погашення ним кредиту, або сплати ним суми кредиту. Таким чином, на підставі викладеного, та враховуючи, що заборгованість на теперішній час не погашена, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в національній валюті України гривні, а не в доларах США, та з урахуванням того, що суд розглядає справи тільки в межах заявлених позовних вимог, необхідно позов задовольнити частково та стягнути з боржника [PERSON] на користь позивача частину заборгованості за кредитним договором №014/10614/3/20489 від 27.07.2008 року, яка станом на 25.09.2020 року становить 646972,63 грн. Питання щодо судових витрат вирішити за приписами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial