Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Акціонерне товариство Акціонерний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала заяву № б/н від 20.06.2011 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 22.05.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 113079 грн 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 93713 грн 42 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19365 грн 91 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що жоден кредитний договір відповідачем не підписувався та в матеріалах справи не міститься. При цьому у наданій позивачем анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.06.2011 року відповідачем взагалі не було обрано тип/вид банківських послуг, з метою отримання яких остання звернулася до банку. Також зазначено, що датою відкриття карткового рахунку згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карток за період 23.05.2007 року по 26.12.2022 року зазначено 23.05.2007 року, натомість, як вбачається з виписки по рахунку, кредитний ліміт було встановлено відповідачу 03.07.2007 року, відомості про що відсутні у вищезгаданій довідці. Крім того, як вбачається з довідки, 07.02.2013 року відповідачу було змінено кредитний ліміт шляхом його збільшення на суму 24000,00 грн, але згідно виписки по рахунку, відповідача на цю дату кредитний ліміт навпаки було знижено до нуля. Відповідач також зазначає, що згідно виписки по рахунку, 29.04.2022 року та 30.04.2022 року з картки [NUMBER] \~був зроблений переказ у сумі 23114,00 грн, при цьому кредитна картка з номером [NUMBER] \~нею не отримувалася. Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому спростовує твердження відповідача про те, що остання не підписувала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.06.2022 року та паспорт споживчого кредитування, зазначивши, що дана заява та паспорт, які містять усі запропоновані їй умови кредитування, підписані відповідачкою стилусом на планшеті у відділенні Банку, а тому вважаються підписаними власноручно. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. На підтвердження отримання клієнтом кредитних карток з певним терміном дії, банком надано довідку. При цьому зазначають, що картка може бути видана при зверненні клієнта до установи банку, якщо термін її дії сплив або її було загублено, та якщо клас картки було підвищено у зв?язку з певними обставинами. Відповідач зверталася до банку з заявою про перевипуск карти, тобто випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 12 років, позичальник до банку не зверталася за фактом неправильного нарахування відсотків, натомість здійснювала погашення заборгованості вже на перевипущену карту, що підтверджує її отримання відповідачем та свідчить про те, що остання знала про умови обслуговування і повністю з ними погодилася. Таким чином, надана виписка по картрахунку, є належним та достатнім доказом на підтвердження того, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав заперечення, в яких звертає увагу на те, що зі змісту наявної у матеріалах справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20.06.2011 року вбачається, що, підписавши заяву, відповідачем не було обрано жодної послуги серед наявного переліку банківських послуг. Крім того, в даній заяві не зафіксовано факт отримання кредитної картки та її вид. Випискою за договором б/н за період 03.07.2007 року по 24.05.2023 року підтверджується та не заперечується відповідачем, факт користування банківськими послугами шляхом здійснення безготівкових розрахунків, переказів на картку/з картки, зняття готівки/поповнення картки тощо. Натомість, відповідач акцентує увагу на тому, що наявні у матеріалах справи докази суперечать один одному, та не співпадають з випискою по рахунку, розрахунком заборгованості та датами встановлення кредитного ліміту, що ставить під сумнів розрахунок заборгованості та обґрунтованість позовних вимог в цілому. Таким чином матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів укладення між сторонами кредитного договору від 20.06.2011 року. Представник позивача надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що створення фотографії клієнта з карткою є правом банка, а не обов`язком. На підтвердження отримання клієнтом кредитних карток з певним терміном дії банком надано довідку. Крім того, 29.04.2022 року відповідач звернулася до банку з заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії, що підтверджується наявністю банківською випискою по картковому рахунку, що додається. Перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору. Ідентифікація клієнта не є обов?язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди, відома клієнта. В судове засідання учасники справи не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.06.2011 року, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Як вбачається з довідки, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким надано наступні кредитні картки: «Універсальна»: 5457082914212076, дата відкриття: 23.05.2007 року; 5457082993925663 - 20.05.2010 року; 5577212705289240-01.03.2011 року; 5211537300766610-26.12.2011 року; «Універсальна mini» 4149437103564769 -11.06.2010 року; «Універсальна GOLD» 5457092301680868 - 07.02.2013 року; 5168742341592321-16.12.2016 року, 5168742211301019 -16.01.2018 року; 5168742211301399-16.03.2018 року, 5168742215804760-29.10.2019 року; 5168742234231334 - 07.06.2022 року; 4149629313172447-23.12.2019 року; 5363542012294501-13.07.2020 року; 5168745022050345-29.04.2022 року; 5168745022007311-05.05.2022 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт 07.02.2013 року у розмірі 24000 грн. У подальшому, 06.03.2013 року розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 грн, 15.05.2014 року зменшився до 7800 грн, 14.07.2016 року збільшився до 12000 грн, 12.05.2017 року до 17000 грн, 13.09.2017 року до 19000 грн, 28.10.2020 року до 24000 грн, 16.06.2021 року до 34000 грн, 05.07.2021 року до 41000 грн, 22.10.2021 року до 51000 грн, 22.02.2022 року до 100000 грн, 04.11.2022 року зменшився до 100000 грн, 12.12.2022 року зменшився до 100000 грн, 26.12.2022 року зменшився до 0,00 грн. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51. договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його пахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід?ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов?язки: - у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; - у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3. договору). Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2\~договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв?язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору. Відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3. Погашення кредиту - поповнення картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.06.2011 року, станом на 22.05.2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 113079 грн 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 93713 грн 42 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19365 грн 91 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на виписку за договором за період 03.07.2007 року по 24.05.2023 року, яка підтверджує, що відповідачка отримала кредитну картку та користувалася нею, а також періодично погашала заборгованість. При цьому суд звертає увагу на те, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.06.2011 року містить виключно особисту інформацію стосовно [PERSON] , жодних відомостей про те, яку саме картку було оформлено відповідачу та про бажаний кредитний ліміт по платіжній картці «Універсальна Gold» у ній не зазначено. Таким чином, з даної анкети-заяви неможливо встановити, чи досягли сторони згоди з усіх істотних умов договору, зокрема щодо\~суми кредитного ліміту, а також розміру, порядку нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, суд звертає увагу на те, що інформація у довідці про зміну кредитування значно відрізняється від інформації у виписці по рахунку, а саме щодо зміни кредитного ліміту. Також суд критично ставиться до тверджень представника позивача про те, що відповідачка зверталася до банку з заявою про перевипуск карти, тобто випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого карткового рахунку у 2007 році, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що у 2007 році відповідачка зверталася до банку з метою надання банківських послуг. Матеріали справи також не містять доказів, який саме рахунок був відкритий [PERSON] та яка саме банківська картка була видана у 2007 році. Суд також не бере до уваги наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг від 06.03.2010 року, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом ознайомилася і погодилася відповідачка, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 20.06.2011 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірах і порядках нарахування. При цьому роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин, з урахуванням відсутності підтверджень про ознайомлення відповідачкою з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також підтверджень того, що саме ці Тарифи були затверджені в період підписання анкети-заяви, відсутності цих умов в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею, положення про нарахування відсотків за користування кредитом не можуть розцінюватися як складова кредитного договору. Крім того, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах та виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що\~найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 року по справі № 484/5710/19 (провадження № 61-9699св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року по справі № 333/5483/20, постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 285/3013/16. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищенаведеного, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, суд доходить висновку, що позивачем не доведено жодними доказами обґрунтування своїх позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed