Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Заявленими вимогами позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки кошти сплачені за надані житлово комунальні послуги. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Сторони у справі є співвласницями будинку [ADDRESS] (далі за текстом спільне майно сторін). Позивачка самостійно несе увесь тягар оплати комунальних послуг, тоді як відповідачка користується ними також. Усні звернення і пропозиції прийняти участь у оплаті чи компенсації позитивного результату не дали у зв`язку із чим і заявлено позов. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідачка заперечувала заявлені вимоги. Власну позицію будувала на тому, що не відмовляється від сплати комунальних послуг, адже саме позивачка їх не приймає. Дослідив надані матеріали, судом установлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання у спільному з відповідачкою будинкові, отримувала номер платника податків і при зверненні до суду сплатила судовий збір. Будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності трьом особам: позивачці, відповідачці і другій й неповнолітні дочці позивачки ( [PERSON] [INFO] ). Майно набуто у власність у порядку спадкування. Відповідачка має зареєстроване місце проживання у спільному будинкові. За період з жовтня 2022 року по березень 2024 року позивачкою сплачено комунальних послуг по спільному будинку у загальному розмірі 43 074,06 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ч. 1 ст. 360 ЦК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи і вимоги законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Надані позивачкою і не спростовувані відповідачкою докази дають достатні підстави для висновку, що будинок [ADDRESS] є спільною частковою власність, у тому числі, сторін даного судового провадження, які, відповідно до обсягу часток, зобов`язані приймати участі в утриманні такого майна шляхом оплати житлово-комунальних послуг. Тим самим суд погоджується з доводами позивачки, вважає їх правильними і такими, які регламентовані матеріальним законом, а отже вимоги підлягають до повного задоволення. Доказів, які б спростовували доводи і докази позивачки відповідачкою не надано і судом не установлено. Посилання відповідачки про перебування у вагітному стані, наявність скрутного матеріального становища зазначених висновків суду не спростовують і не можуть бути приводом для відмови у задоволенні заявлених вимог. Оспорювання відповідачкою надання комунальних послуг з доставки газу за вересень 2022 року, оскільки позов заявлено за період з жовтня 2022 року, судом до уваги не приймається, адже сплата за рахунком здійснена у період охоплений заявленими вимогами. Вирішуючи питання судових витрат суд зазначає наступне. Позивачка заявляє до стягнення з відповідачки судових витрат у загальному розмірі 5 211, 20 гривень. З яких 1 211,20 гривень судовий збір і 4 тисячі гривень витрати на правничу допомогу. Відповідачка заперечує задоволення витрат на правничу допомогу. Вважає такі витрати не пропорційні із заявленими вимоги і розглядуваною справою. Суд вирішує стягнути з відповідачки на користь позивачки судових витрат у розмірі 4 211,20 гривень (1 211,20+3000) з огляду на наступне. Витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації у повному обсязі, оскільки відповідачкою не надано доказів наявності пільг. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, суд вирішує стягнути частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що представником позивачки частково дотримані вимоги процесуального закону, щодо порядку та обсягу подання заяви про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи на оплату правничої допомоги. За таких обставин, суд вважає, що заявлені представником позивачки судові витрати пов`язані з розглядом справи та направлені на оплату послуг наданої правничої допомоги в розмірі 4 тисячі гривень є не співмірними із складністю справи й обсягом робіт виконаним адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, значенням справи для сторони. За таких обставин, враховуючи невиконання стороною позивача вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України, наявні підстави для зменшення судових витрат за клопотанням відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved