Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

30 квітня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 28 жовтня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0959132642 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 2628774755 від 12 грудня 2019 року, що акцептована відповідачкою 12 грудня 2019 року, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором). За умовами договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн. в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Відповідачка здійснила дії спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 5 500 грн. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором позики № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою [PERSON] . Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08 квітня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 106 755 грн., з яких: 5 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 101 255 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, однак враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року у розмірі 66 578 грн., сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17\~000 грн. (а.с.1-3) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки-фізичної особи [PERSON] (а.с.54), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с.55) Позивач у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. (а.с.3\~на зв.) Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.56,\~57,\~59,\~60) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Конверт, направлений на адресу відповідачки, повернувся до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.61) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником [PERSON] укладений електронний договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0959132642. (а.с.4-6) Договір позики підписаний позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За змістом договору ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000 грн. Згідно розділу 3 договору, перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети (додаток №5) та додатка № 2 до договору, які є невід`ємними частинами договору. У заявці-анкеті на отримання першого фінансового кредиту (траншу) зазначено суму першого фінансового кредиту та строк користування ним. Інші умови визначені в додатку №2. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети (додаток №5) та додатку №4, які є невід`ємною частиною даного договору. До позовної заяви додана пропозиція надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628774755 від 12 грудня 2019 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року (оферта), з наступними умовами: розмір кредиту 5 500 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2 888 грн. (а.с.7) Відповідачкою шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором була акцептована вищевказана оферта. (а.с.7 на зв.) Акцепт оферти від 12 грудня 2019 року містить основні умови кредиту (траншу) згідно заявки-анкети від 12 грудня 2019 року: розмір кредиту 5 500 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2 888 грн. Довідка ТОВ «ІНФІНАНС» про ідентифікацію свідчить про те, що [PERSON] , з якою укладений договір №\~0959132642 від 28 жовтня 2019 року, ідентифікована ТОВ «ІНФІНАНС». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 6r2f7n, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 12.12.2019 та містить номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор. (а.с.18 на зв.) Перерахування суми кредиту на банківську картку, зазначену [PERSON] в анкеті-заяві, підтверджується квитанцією за сплату № 44544115 від 12 грудня 2019 року. (а.с.19) 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/21, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. (а.с.23-25) Згідно реєстру боржників до Договору факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 0959132642. (а.с.26-27) Із витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за договором № 0959132642 становить 61\~421,25 грн., з яких 5 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 55\~921,25 грн. - сума заборгованості за процентами. (а.с.28) В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТ» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників. (а.с.29-31) Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року та згідно з реєстром Боржників до вказаного Договору позивач отримав право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 0959132642. (а.с.а.с.31 на зв., 32-33) Із витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0959132642 становить 106 755 грн., з яких 5 500 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 101 255 грн. заборгованість за процентами. (а.с.34) Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч.1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Враховуючи викладене ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 08.04.2024 відповідачка [PERSON] має заборгованість за договором № 0959132642 у розмірі 106 755 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 5 500 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 101 255 грн. (а.с.22) Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором в розмірі 66 578 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 5 500 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 61 078 грн. Відповідачка не надала жодного доказу того, що належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року, та те, що відповідачка належним чином не виконала умови договору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 0959132642 від 28 жовтня 2019 року в розмірі 66 578 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 500 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 61 078 грн. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 ст.134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. На понесення позивачем витрат на правову допомогу суду було надано: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, заявку на надання юридичної допомоги № 353 від 01 березня 2024 року, витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08 березня 2024 року, платіжну інструкцію № 0421280000 від 15 березня 2024 року. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved