Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

25.03.2024р. [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовано тим, що 22.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2011 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір`ю. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012р. з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з набуттям дитиною 14-річного віку та її бажанням проживати разом з батьком, позивач забрав сина до себе і тому, з 11 березня 2024 року син проживає разом з батьком, який наразі здійснює самостійне його виховання та утримання, через що підстави, які слугували для стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання їх спільного сина відпали. Незважаючи на те, що дитина проживає з ним та сплачує всі витрати на дитину, він своєчасно та в повному обсязі сплачує аліменти на її утримання на користь відповідача, яка не забезпечує потреб дитини відповідно до суми коштів, сплачених ним аліментів на дитину. Вказане стало підставою для звернення до суду із даним позовом з метою звільнення його від сплати таких аліментів. \~Ухвалою судді від 05.04.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] \~в судовому\~засіданні заявлені\~позовні вимоги\~підтримали,\~просили їх\~задовольнити з\~викладених у\~позові підстав\~та не\~заперечували проти\~заочного розгляду\~справи. Судові витрати просили покласти на позивача. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні підтвердив факт його проживання разом з батьком з 11 березня 2024р. та знаходження його на вихованні та утриманні. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без її участі не подавала. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши доводи позивача та його представника, вислухавши думку дитини, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. 25.01.2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька (але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини. Як зазначає позивач у позові 10.06.2023 року дитині виповнилось 14 років, після чого вирішив за особистим бажанням в подальшому проживати разом з батьком, через що позивач забрав його до себе та з 11.03.2024 року син проживає разом за ним за його адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на вихованні та утриманні батька. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 03.04.2024 року виданого Управлінням-службою у справах дітей адміністрації Новокадацького районну ДМР, вбачається, що з березня 2024 року [PERSON] проживає разом з батьком, який піклується про нього, займається його вихованням та забезпечує необхідним для належного його життя, навчання та розвитку. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до пункту 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною 2 статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 року. Звільнення від сплати аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати визначення місця проживання дитини з батьком, тобто з 11 березня 2024 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо звільнення від сплати аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, але приймаючи до уваги, що позивач просить судові витрати покласти на нього, суд приходить до висновку про віднесення судових витрат на рахунок позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 354ЦПК України, суд,

Outcome: approved