Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між сторонами 02 жовтня 2010 року був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №22, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . 28 грудня 2022 року судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/29396/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на її користь понесенні нею судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом\~подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 02 жовтня 2010 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №22. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 28 грудня 2022 року судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/29396/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання подружніх відносин, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених нею (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 13 травня 2024 року, акт виконаних робіт від 15 травня 2024 року, квитанція прибуткового касового ордеру від 15 травня 2024 року на суму 1000,00 грн, ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до п. 4.1 договору, за надання послуг з правової допомоги клієнт сплачує адвокатові плату у формі гонорару, розмір якого встановлюється за домовленістю і становить 1000,00 грн. за підготовку та подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Надаючи оцінку наданим доказам суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, витрати пов`язані із розглядом цієї справи (оформленням позовної заяви), витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача. Заяв щодо неспівмірності не надходило, а тому визначаючись з їх розподілом відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved