Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, що був укладений між позивачем та відповідачем, 14.08.2010 року у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення спільного проживання й ведення спільного господарства. Від даного шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач вказала, що спору про місце проживання дитини не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась своєчасно і належним чином, позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] , водночас, просив врахувати в рішенні суду той факт, що їх спільна дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу фактично залишається проживати разом з батьком. На підтвердження цього надав довідку від 05.08.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зазначив, що з 05.08.2022 та по теперішній час фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною. Крім того, в м. Подільськ відповідачем влаштовано дитину [PERSON] , [INFO] до Лицею №3 Подільської міської ради, Подільського району Одеської області , дитина закінчила КЗ «Подільську музичну школу» Подільської міської ради, Подільського району Одеської області Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.03.2024 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 14.08.2010, про що зроблений відповідний актовий запис № 249 від 14.08.2010 р. Від шлюбу подружжя має дитину, про що свідчить свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області 0.07.2012 року. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1\~Сімейного\~Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу\~України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу\~України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного\~Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу\~України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо місця проживання дитини, слід зазначити наступне. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Так, у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та ,окрім цього, визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. З огляду на те, що у позовній заяві позивач вказала, що спору про місце проживання дитини не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, а відповідач просив врахувати в рішенні суду той факт, що їх спільна дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу фактично залишається проживати разом з батьком, то між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Дане питання в ході розгляду справи про розірвання шлюбу вирішене бути не може, оскільки предмет спору у даних справах різний, орган опіки та піклування, участь якого у вирішенні спору є обов`язковою, до справи не залучався, докази з приводу цих обставин сторони не подавали та судом не досліджувались, судовий збір за вирішення цих позовних вимог не сплачувався. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що вони вправі звернутися із вимогою про визначення місця проживання дитини у разі наявності спору до суду або ж до органу опіки та піклування, що відповідатиме вимогам ст. 161 СК України. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved