Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він являється військовослужбовцем [INFO] , учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 21.01.2015 року. До 05 травня 2021 року йому була виплачена разова грошова допомога у розмірі 1 491 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 325 від 08.04.2021 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань. Відповідач повинен був виплатити разова грошову допомогу у розмірі - 8 845 грн. у відповідності до положень ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Тобто, не доплата складає 7 354 грн. (8 845 грн. 1 491 = 7 354 грн.). Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 580/10749/21, ухвалено: Адміністративний позов задовольнити повністю. Визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та невиплати [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги. Тобто, судовим рішенням підтверджено протиправність та незаконність прийнятого рішення Відповідачем. Протиправною бездіяльністю Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат йому завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме зазнав стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалу невизначеність. Порушення прав з боку відповідача викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого було погане самопочуття, пригнічений настрій, що є підставою для стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, яку він оцінює 40\~000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням але без виклику сторін. 13.05.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Позивач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити та проводити розгляд справи у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] являється військовослужбовцем [INFO] , учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 21.01.2015 року. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 580/10749/21 визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та невиплати [PERSON] щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги. Відповідно до\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі N 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу\~ст. 1173 ЦК України\~шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2\~ст. 77 КАС України) (п. 57). Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 40 000 гривень позивач пов`язував зі стражданнями та приниженнями, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме зазнав стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалу невизначеність інші негативні переживання. Порушення його прав з боку відповідача викликало у нього негативні емоції. Оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року визнано протиправною бездіяльність відповідача, отже існують обґрунтовані правові підстави для покладення обов`язку з відшкодування моральної шкоди, як таку що була завдана. Що стосується факту завдання моральної шкоди, то позивач зазнав негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Суд вважає, що з урахуванням вразливого стану позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни, негативні емоції, викликані протиправними діями відповідача, досягли рівня страждання (у розумінні\~ст. 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано. Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості. У постанові від 05.12.2018 у справі N 210/5258/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Велика Палата Верховного Суду не погодилася з судами першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позовну вимогу у розмірі майже вчетверо меншому порівняно з тим, який просив стягнути позивач. Проте, не відкинувши жодні аргументи позивача про обставини, які свідчать про глибину його фізичного болю та страждань, не навели мотивів для такого визначення розміру відшкодування моральної шкоди (п. 68, 70). Отже, зменшуючи визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, суди повинні наводити відповідні мотиви. Суд бере до уваги, що позивач не отримав в повному обсязі грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду і рішенням даного суду було зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум допомоги. Отже, встановлення судом факту протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання виплатити невиплачену суму коштів, суд вважає достатньою сатисфакцією для відновлення прав позивача. Суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та погіршенням стану здоров`я позивача, тому ця обставина не може свідчити про завдання моральної шкоди відповідачем. Суд бере до уваги також і те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року, хоч із затримкою, але були захищені права позивача. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що з огляду на обставини справи справедливим буде присудження відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень. Згідно п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», \~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, п. 62, ЄСПЛ від 12.07.2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої ст.41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно правових висновків, викладених у Постанові ВС від 18.04.2018 у справі № К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. В порядку\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved