Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач Черкаська міська рада звернулися до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що Черкаська міська рада є власником земельних ділянок: загальною площею 0,6142 га кадастровий номер: 7110136700:05:014:0013 та загальною площею 0,0029 га кадастровий номер: 7110136700:05:014:0012, що знаходяться у [ADDRESS] . Загальна площа вищенаведених земельних ділянок становить 0,6171 га. ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2003 N?4195 було власником нежитлового приміщення, що знаходиться [ADDRESS] . Рестраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 9911472. У зв?язку з розташуванням вищенаведеного нежитлового приміщення на землях територіальної громади міста Черкаси, 20.03.2006 між Черкаською міською радою та ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» було укладено договір оренди землі, зареєстрований за №0406775500170, за умовами якого ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» було передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,6171 га під частину адміністративно-побутового комплексу. У подальшому, на підставі свідоцтва про придбання майна на прилюдних торгах N?2189 від 28.08.2009 власником нежитлового приміщення став [PERSON] , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 9911472. 13.01.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень частини будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І. П. за №33, за умовами якого Відповідач набув у приватну власність нежитлове приміщення загальною площею 1738,00 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 9911472. Право власності Відповідача у РПВН зареєстровано 14.01.2010. У зв`язку з проведенням реконструкції адміністративно-побутових приміщень в офісні приміщення в межах існуючої будівлі у період з 05.12.2013 по 02.12.2014, наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2004-а від 13.01.2017, нежитловому приміщенню присвоєно адресу: « [ADDRESS] ». Втім, відповідач набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив речове право на вказану земельну ділянку, внаслідок чого територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у вигляді орендної плати за землю. Таким чином, Відповідач з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості (15.06.2007) фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за таке фактичне користування. При цьому, земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі 24.11.2016. Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно набутих грошових коштів може розпочинатися саме з цієї дати. Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів за період з 02.04.2017 по 31.10.2022 розмір у заборгованості Відповідача становить 420 859,67 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю не визнає позовні вимоги з наступних підстав. Стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:05:014:0012 загальною площею 0,0029 га відповідач зазначає, що Відповідно довідки Управління держземагенства у Черкаському районі Черкаської області 17.07.2013 вищевказана земельна ділянка перебувала у спільному користуванні ПП «Елтеко- Україна-Рось» та ТОВ «Славутич» на підставі договору оренди землі від 28.03.2006 №040677500170. Після того як на прилюдних торгах власником нежитлового приміщення став [PERSON] частина земельної ділянки, яка знаходилася у користуванні ПП «Елтеко-Україна-Рось», та перебувала у спільному користуванні з ТОВ «Славутич», перейшла до останнього, оскільки він залишився єдиним реальним користувачем, а тому позиція позивача, що він користується даною земельною ділянкою, є хибною та безпідставною. Щодо фактичного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7110136700:05:014:0013, загальною площею 0,6142 га. Згідно інформаційної довідки від 04.04.2023 [PERSON] є власником частини нежитлових приміщень, які також розташовані на земельній ділянці з вищевказаним кадастровим номером. Відповідно плану встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:05:014:0013, одна з частин земельної ділянки перебуває у фактичному користуванні гр.. [PERSON] , площею 0,0688 га, однак його не було залучено співвідповідачем по даній справі. Ще одна з частин, яка має найбільший розмір - це ділянка під зеленими насадження спеціального призначення (відповідно до Генерального плану міста Черкаси) площа 0,3330 га. Відповідач зазначив, що реально та фактично він не може використовувати земельну ділянку площею 0,3330 га. Окрім того, частина земельної ділянки, на якій розташовано майно відповідача, та частина яка відноситься до ділянки під зелені насадження спеціального призначення, розділені між собою огорожею, оскільки на території останньої знаходиться сквер, тому фактичне користування цією територією ним неможливе. Цей факт підтверджується графічним фрагментом з плану міста, сформованому на геопорталі містобудівного кадастру міста Черкаси. Щодо договору оренди земельної ділянки від 20.03.2006, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач сам зазначив у пункті 9.4 договору той факт, що до того моменту як відповідач, третя особа зареєструє право на користування земельною ділянкою, орендна плата мала вносити фактичним орендарем, тобто цей обов`язок покладався саме на ПП «Елтеко-Україна-Рось». Відповідач зазначає, що він повністю не визнаю позовні вимоги, оскільки фактично не користується лише земельною ділянкою заявленою площею та до моменту реєстрації відповідачем права користування земельною ділянкою обов`язок зі сплати лежить на попередньому користувачі, а також вказує, що він не зобов`язаний сплачувати орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:05:014:0012 так як він нею не користується, не є її орендарем, і вона ніяким чином не відноситься до місця розташування його майна. 17.11.2023 до суду надійшло клопотання Позивача про зменшення позовних вимог, в якому позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву Відповідач, серед іншого, зазначав, що співкористувачем спірної земельної ділянки окрім нього є й громадянин [PERSON] , якому належить частина нежитлової будівлі у [ADDRESS] . Втім, Відповідач не володіє інформацією про загальну площу нежитлових приміщень, які перебувають у праві власності [PERSON] , для визначення частки та площі землекористування. Позивачем встановлено, що загальна площа нежитлових приміщень, які знаходяться на земельних ділянках, становить 3044,95 кв.м., з яких площа нежитлового приміщення [PERSON] складає 942,45 кв.м. Згідно розрахунку частки та площі землекористування, площа фактичного користування Відповідачем земельною ділянкою пропорційно площі його нежитлового приміщення становить: 1)щодо земельної ділянки загальною площею 0,6142 га кадастровий номер: 7110136700:05:014:0013, площа для нарахування - 4241 кв.м.; 2)щодо земельної ділянки загальною площею 0,0029 га кадастровий номер: 7110136700:05:014:0012, площа для нарахування - 20 кв.м. Згідно оновленого розрахунку, заборгованість Відповідача за фактичне користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів у період з 05.03.2019 по 31.10.2022, пропорційно його частки землекористування, становить 191 971,87 грн. За таких обставин, Позивач вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог на суму 86 051,07 грн. Крім того, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» просить повернути судовий збір у розмірі 3433,32 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просили суд їх задовольнити з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог від 17.11.2023. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог . Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на судовий захист закріплено у\~статті 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2003 №4195 було власником нежитлового приміщення, що знаходиться [ADDRESS] . Рестраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 9911472. У зв?язку з розташуванням вищенаведеного нежитлового приміщення на землях територіальної громади міста Черкаси, 20.03.2006 між Черкаською міською радою та ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» було укладено договір оренди землі, зареєстрований за №0406775500170, за умовами якого ПП «ЕЛТЕКО - УКРАЇНА - РОСЬ» було передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,6171 га під частину адміністративно-побутового комплексу. На підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень частини будівлі від 13.01.2010, посвідченого нотаріусом ЧМНО Ткаченко І.П., [PERSON] є власником нежитлового приміщення, загальною площею 1738 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 9911472. У зв`язку з проведенням реконструкції адміністративно-побутових приміщень в офісні приміщення в межах існуючої будівлі у період з 05.12.2013 по 02.12.2014, наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2004-а від 13.01.2017, нежитловому приміщенню присвоєно адресу: « [ADDRESS] ». Вказане нерухоме\~майно знаходиться\~на земельних\~ділянках з кадастровими номерами: 7110136700:05:014:0013, загальною площею 0,6142 га № 7110136700:05:014:0012, загальною площею 0,0029 га що знаходяться у [ADDRESS] . Загальна площа вищенаведених земельних ділянок, власником яких є Черкаська міська рада становить 0,6171 га. Рішенням Черкаської міської ради № 2-4165 від 05.03.2019 припинено ПП «ЕЛТЕКО-УКРАЇНА-РОСЬ» право користування земельною ділянкою площею 0,6171 га по [ADDRESS] . Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.10.2022 від 03.11.2022, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: 7110136700:05:014:0013, загальною площею 0,6142 становить 2\~710\~587,44 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: 7110136700:05:014:0012, загальною площею 0,0029 га становить 12\~534,67 грн., Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що\~\~ [PERSON] з моменту припинення права попереднього землекористувача ПП «ЕЛТЕКО-УКРАЇНА-РОСЬ» з 05.03.2019 не вносив орендну плату за користування земельними ділянками, фактично користувався земельними ділянками без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за фактичне користування. Таким чином, предметом позову в даній справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельними ділянками, на яких цей об`єкт розташований. Згідно частини 1\~статті 13\~Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі\~статтею 80 ЗК України\~є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено\~статтею 116 ЗК України, згідно з частинами 1, 2 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Особливості набуття права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначені\~статтею 120 ЗК України\~та\~статтею 377 ЦК України. Так, відповідно до частин 1, 2\~статті 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частини 1\~статті 124 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу. Згідно\~статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 206\~ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 ПК України\~визначеного, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. Підпунктом\~14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України\~визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі\~статтею 288\~ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Оскільки відповідач не звертався за оформленням права оренди на земельну ділянку, речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельних ділянок, а тому використовував земельні ділянки без достатніх правових підстав. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1\~статті 1212 ЦК України\~. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18 та постанові Верховного суду від 20.1.2018 у справі № 922/3412/17. Відповідно до частини 1\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з положеннями частини 1\~статті 1214 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. З огляду на викладене, враховуючи, що в період з 05.03.2019 по 31.10.2022 [PERSON] використовував земельні ділянки з кадастровим\~номером:\~7110136700:05:014:0013,\~загальною площею\~0,6142\~га,з кадастровим номером: 7110136700:05:014:0012, загальною площею 0,0029 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] без достатніх правових підстав та не сплачував за їх користування орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, у результаті чого безоплатно користувався земельними ділянками, тобто безпідставно набув дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у Черкаської міської ради правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет. Згідно розрахунку заборгованості за користування земельною ділянкою гр. [PERSON] по [ADDRESS] , сума заборгованості за користування земельною ділянкою площею 0,6142 га (кадастровий номер 7110136700:05:014:0013), з якої площа для нарахування складає 4241,0 кв.м. по [ADDRESS] за період з 05.03.2019 по 31.10.2022 становить 191\~088,87 грн. Сума заборгованості за користування [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0029 га (кадастровий номер 7110136700:05:014:0012), з якої площа для нарахування складає 20,0 кв.м. по [ADDRESS] за період з 05.03.2019 по 31.10.2022 становить 883,00 грн. Загальна сума заборгованості скаладє 191\~971,87 грн. Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на підставі норм діючого законодавства та рішення Черкаської міської ради 27.06.2019 № 2-4690 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси». Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6312,90,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 494 від 06.12.2022. Враховуючи, що позивачем були зменшені позовні вимоги, то у відповідності до вимог ст.7 ЗУ «Про судовий збір» вимоги про повернення сплаченого судового збору в сумі 3433,32 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Решта сума судового збору в розмірі 2879,58 грн. у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved