Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

01.05.2024 представник ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 25.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2732530, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми позики за кожен день користування. Надалі, 28.06.2023, на підставі договору відступлення прав вимоги № 28/06/23, ТОВ «Лінеура Україна» відступило таке право вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Оскільки після відступлення до ТОВ «ФК«Укрглобал-Фінанс» права вимоги до [PERSON] останній не погасив існуючу заборгованість, ТОВ «ФК«Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути на їх користь з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 45 971,80 грн.,яка складається з: 9 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 36 971,80 грн., заборгованість за нарахованими процентами відповідно доп.1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99%кожен день користування кредитом за період з 25.12.2021 по 28.06.2023(включно),а також витрати понесені зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до судового засідання не з`явися. 21.06.2024 надіслав на електронну адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 63). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився надавши до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Одночасно просив зменшити судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу, оскільки вважає їх неспівмірними з розглядом справи (а.с. 50). Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 25.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2732530, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 29-31). Згідно з п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору (а.с. 29 зв.) Згідно з п. 4.1 договору відповідач зобов`язаний повернути суму позики та сплату процентів за користування кредитом у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. Перерахування коштів у сумі 9000,00 грн. на банківську картку [PERSON] підтверджується довідкою про переказ (а.с. 50). Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до [PERSON] згідно з кредитним договором № 2732530, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 18.06.2023 року (а.с. 16-17, 12 зв.). Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2732530 від 25.12.2021 року, станом на 28.06.2023 [PERSON] має заборгованість 45 971,80 грн., яка складається з: 9 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 36 971,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 22-24). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статті 526,527,530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором споживчого кредиту № 2732530 від 25.12.2021 року на користь позивача. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 45 971,80 грн. оскільки останній не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного договору щодо повернення кредитних коштів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги стороною позивача надано: довіреність (а.с. 10), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 11), акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 33), платіжну інструкцію з переказу коштів (а.с. 33 зв.). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку, що зазначені у акті приймання-передачі наданих послуг (а.с. 33), є завищеними, оскільки сплачена ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами (визнання позову відповідачем, представник позивача не приймав участь у судових засіданнях, не прибував до суду, подав позов через підсистему Електронний суд), а тому, вартість такої послуги, в такому випадку є необґрунтованою та явно завищеною. До того ж роботи зазначені в детальному описі містять загальний характер. Таким чином, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених ним обгрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу, а саме 2 000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених Враховуючи те, що позов задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,00 гривень.

Outcome: approved