Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , між ними 19.08.2019 року було укладено шлюб. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з автомобіля Renault Megane, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який було придбано ним 29.01.2019 року. Після його смерті вона звернулася до нотаріуса та дізналася, що заяву про прийняття спадщини подано донькою [PERSON] - [PERSON] . Автомобіль, який був придбаний [PERSON] є їх спільною сумісною власністю, оскільки вони з 01.01.2013 року по 18.08.2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, спільні права та обов`язки як подружжя, вели спільне господарство, проводили ремонт, разом виїздили на відпочинок, за час спільного проживання у них склалися усталенні відносини притаманні подружжю. Ні вона, ні [PERSON] в шлюбі з іншими особами не перебували. Вони разом проживали в її будинку за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство та за спільні кошти ними було придбано у січні 2019 автомобіль Renault Megane. Отже даний автомобіль є спільною сумісною власністю, а тому просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , з 01.01.2013 по 18.08.2019. Визнати автомобіль марки Renault Megane, 2012 року випуску, колір білий, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , тип кузова загальний легковий-загальний універсал-В, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] частку автомобіля марки Renault Megane, 2012 року випуску, колір білий, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , тип кузова загальний легковий-загальний універсал-В. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позові, зазначивши що з 01.01.2013 року позивач проживала з [PERSON] однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство та за спільні кошти придбали автомобіль. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини викладенні у відзиві. При цьому зазначили, що відсутні докази спільного бюджету та придбання спірного транспортного засобу за спільні кошти, крім того, відповідач зазначила, що у неї з батьком були дуже гарні стосунки і після розлучення з її матір`ю, вона продовжувала з ним постійно спілкуватися, але при цьому батько жодного разу не повідомив її що проживає з [PERSON] . Про її існування вона дізналася після смерті батька. Третя особа: приватний нотаріус подала заяву про розгляд даної справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. 19.08.2019 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Відповідно до довідки виданої Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 06.01.2020 року, [PERSON] дійсно проживала в одному будинку і вела спільне господарство з [PERSON] , який [INFO] помер. [INFO] помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті, 08.09.2020 приватним нотаріусом Волошиною Наталією Анатоліївною заведено спадкову справу №66373557, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб марки Renault Megane, 2012 року випуску, колір сірий, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , тип кузова загальний легковий-загальний універсал-В. Відповідно до приписів статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, згідно статті 21 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до вимог статей 60,61,63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб 19.08.2019 року, а спірний транспортний засіб [PERSON] придбано 29.01.2019. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачем надано докази: довідку видану Піщанською сільською радою Кременчуцького району від 06.01.2020 року, відповідно до якої [PERSON] проживала разом з [PERSON] ; довідку про реєстрацію місця проживання особи та паспорт громадянина України серія [NUMBER] , з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] ; акт проживання однією сім`єю від 17.01.2022 року, відповідно до якого депутат на підставі показань двох свідків, підтвердив факт постійного та безперервного проживання однією сім`єю [PERSON] з покійним [PERSON] з 01.01.2013 по день смерті [PERSON] -06.08.2020; довідку про реєстрацію померлого на день смерті видану виконавчим комітетом Піщанської сільської ради від 04.01.2022 року, відповідно до якої [PERSON] дійсно до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] ; довідку про реєстрацію місця проживання [PERSON] видану виконавчим комітетом Піщанської сільської ради від 04.01.2022 року за №10-11/11; платіжні доручення про поповнення картки за жовтень, листопад 2019 року, березень, квітень, липень 2020, жовтень, листопад 2017 року, грудень 2018 року, лютий травень 2019 року, відповідно в яких зазначено отримувачем- [PERSON] ; дублікати чеків оплати мобільного зв`язку; фотознімки; замовлення товарів [PERSON] у компанії «Форевер Лівінг Продактс Юкрейн» в лютому, березні, травні 2019 року та в січні, червні, липень 2020 року; договір №18537 від 30.08.2017 на технічне обслуговування внутрішньобудинкової/внутрішньоквартирної системи газопостачання приватного житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] на підставі права власності дружини уклав даний договір щодо технічного обслуговування будинку по [ADDRESS] ; договір підряду від 08.11.2017, відповідно до якого [PERSON] замовив виконання робіт щодо монтажу кондиціонера по [ADDRESS] ; копії заяв [PERSON] про допомогу та [PERSON] про нанесення їй тілесних ушкоджень; договір оренди квартири розташованої в м. Харків від 30.03.2020 року укладений з однієї сторони орендарем [PERSON] , медичну документацію яка складається з мультизрізової комп`ютерної томографії від 16.04.2019, виписки з лікувально-діагностичного центру від 25.08.2020 року, чеки на оплату придбання медичних препаратів за лютий, липень, серпень 2020 року, квитанції видані [PERSON] на підтвердження здійснення нею поховання та оплати ритуальних послуг; а також додаток до кредитного договору від 17.07.2006 року укладений [PERSON] , звернення до суду [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя; квитанція за серпень 2016 року про оплату інтернет зв`язку [PERSON] . З копії спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON] , вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 03.11.2022 року, в період з 01.05.2018 по 31.05.2018 [PERSON] та [PERSON] перетинали державний кордон України. У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка доводиться сестрою позивача, показала, що [PERSON] позивач знала ще з юності, після її розлучення в 2009 році, вона зустріла [PERSON] і вони почали спілкуватися, а з 2013 року почали спільно проживати. Жили вони дружно, як жінка та чоловік, під час спільного проживання вони купували в будинок побутову техніку, мали спільний бюджет, в той час як позивач здійснювала торгівлю на базарі, [PERSON] виконував домашню роботу, таксував на авто, на той час в нього був Mercedes Vito. Свідок [PERSON] , який доводиться двоюрідним братом [PERSON] , показав, що [PERSON] в 2009 році почав проживати у нього, так як припинилося його сімейне життя, щодо розлучення нічого сказати не може. Проживав протягом 2-3 років. Займався торговою діяльністю. Одного разу повернувся з базару і повідомив, що там зустрів [PERSON] і буде проживати з нею. В 2013 році він почав з нею проживати і свою матір забрав проживати до неї в с. Піщане. На той час він мав автомобіль Mercedes Vito, який продав на запчастини і вони з [PERSON] придбали автомобіль Рено. [PERSON] розповідав, що хоче створити сім`ю, він був у нього в гостях з Людмилою по [ADDRESS] , він там проживав на правах господаря, він планував сім`ю, разом вони здійснювали торгівлю. В них була хороша сім`я. Також він провідував у смт [PERSON] свою доньку. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю відповідача, показала, що прожила з [PERSON] 26 років. В 2009 році він змінився, почав вживати спиртне, брати в борг. На той час вони здійснювали підприємницьку діяльність, торгівлю, мали свій магазин. У вересні він залишив сім`ю без попередження, і лише пізніше повідомив, що перебуває в брата [PERSON] у м. Світловодськ . Він телефонував та говорив, що не може пояснити що з ним відбувається. Розлучилися в 2010 році. А в 2014 році вони разом їздили до м. Ялти до доньки на 3 дні на день народження. Він дзвонив постійно та цікавився життям як її так і доньки. Автомобіль Mercedes Vito нею було придбано в кредит. Доказами, які підтверджують наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо, також це можуть бути свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного. Докази, що свідчать про спільне ведення господарства (спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), довідки (або акти обстежень житлових умов) житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства). Проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, однак не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Піщанської сільської ради від 06.01.2020 року, [PERSON] проживала та вела спільне господарство з [PERSON] . Однак, дана довідка не містить відомості щодо часу фактичного проживання. Позивач та [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії паспорту та довідки виданої за місцем проживання, однак факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є доказом наявності між ними шлюбних відносин. Відповідач у судовому засіданні та свідок [PERSON] показали, що [PERSON] після припинення шлюбних відносин з [PERSON] спочатку проживав у свого брата в м. Світловодськ, а потім почав працювати в однієї жінки, виконував різного роду роботи. Дані твердження позивачем не було спростовано. Подані позивачем фотографії відповідних подій та інформація щодо перетину кордону для відпочинку, не може свідчити про те, що між [PERSON] та [PERSON] склалися відносини притаманні подружжю. Крім того, показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, згідно постанови ВС від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц. Згідно інформації зазначеної в акті про проживання однією сім`єю від 17.01.2022 року, який складено після смерті [PERSON] , депутатом засвідчено на підставі показань двох свідків [PERSON] , [PERSON] , фактичне, постійне та безперервне проживання однією сім`єю [PERSON] з померлим [PERSON] з 01.01.2013 по 06.08.2020 року. Дані свідки в судовому засіданні не були допитані, стороною позивача клопотання про їх допит не заявлялося. Інформація викладена в даному акті засвідчує лише факт спільного проживання, при цьому не містить відомостей щодо ведення спільного господарства, спільного побуту, наявність відносин притаманних подружжю. Довідка про реєстрацію померлого на день смерті від 04.01.2022 року теж засвідчує лише факт реєстрації. Договір на технічне обслуговування системи газопостачання від 30.08.2017 та договір підряду від 08.11.2017 року, укладені [PERSON] , платіжні перекази коштів в період 2017-2020 років, поповнення мобільного зв`язку, на думку суду, можуть бути підтвердженням ведення спільного побуту чи то надання допомоги один одному, однак лише за зазначений період. Отже, в судовому засіданні не встановлено обставин спільного проживання сторін як подружжя, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю в період часу з 01.01.2013 по 06.08.2020. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.01.2024 № 523/14489/15-ц виснувала, що у справах позовного провадження факт проживання сім`ї без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або наявність необхідних (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи ( стаття 76 ЦПК ). Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що вимоги про встановлення факту проживання сім`ї без реєстрації шлюбу можуть бути вирішені в порядку окремого судового неповноважного цивільного судочинства, передбаченого розділом IV ЦПК України , у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи в окремому провадженні діє спір про право, яке вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву в порядку без розгляду і роз`яснює зацікавленим особам, які мають право подати позов на загальних підставах. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання одною сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій справі слід відмовити. Обґрунтування позиції щодо підтвердження судом чи спрощення факту спільного проживання сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути зазначено в мотивувальній частині рішення. У них, зокрема, мають бути зазначені фактичні характеристики, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в повній або частково щодо кожної із заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна, а також без підстави для вирішення такої справи. Відповідно до приписів статтей 1261, 1264 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК ( 435-15 ) не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК ( 435-15 ). З огляду на встановленні обставини, суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2013 по 18.08.2019 та обрано неналежний спосіб захисту, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до приписів статей 355, 368 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Верховний Суд в постанові від 12.12.2019 в справі № 490/4949/17 вказав, що факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки не може свідчити, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, а придбане одним із них майно є спільною сумісною власністю сторін, оскільки необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності у сторін бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Відповідно до висновку Верховного Суду України, сформульованого в постанові від 7 вересня 2016 року у справі N 6-801цс16, належність майна до спільної сумісної власності подружжя вважає не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільну участь подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи припис статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності товариства на майно, суд має встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й те, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця товариства. Тобто статус спільної сумісної власності подружжя залежить від часу набуття майна, а також джерела його набуття (коштів, за які набувають це майно). Лише для такого врахування припис статті 60 СК України знайшов правильно використаним, без того, в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2013 року у справі N 6-66цс13 викладено висновок про те, що сам факт перебування у фактично шлюбних відносинах без встановлення факту ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. З огляду на дослідженні в судовому засіданні письмові докази наданні позивачем та показання свідків, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено в судовому засіданні здійснення підприємницької діяльності нею та [PERSON] за час проживання, ведення спільного господарства та наявність спільного бюджету, придбання майна для спільного користування чи то витрати на утримання майна, його ремонт. Крім того, судом установлено, що за життя [PERSON] мав транспортний засіб марки Mercedes Vito, який було ним продано, що не заперечила сторона позивача та придбано автомобіль Renault Megane. Жодного доказу щодо отримання доходів як позивачем так і [PERSON] , щодо роду їх занять, до суду не надано. Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, з`ясувати час та джерела його отримання ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року N 554/8023/15 -ц ). Вирішуючи питання щодо правового режиму майна набутого особам, які проживають своєю сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти, необхідно встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Однак належних і допустимих доказів, надано не було. Письмові докази та показання свідків, не доводять участь позивача у придбанні автомобіля Renault Megane, оскільки недоведене формування спільного бюджету та ведення спільного господарства, отримання доходів спільною працею, а також не виключають можливість залучення особистих коштів [PERSON] . Позивачем не надано доказів отримання доходу (вартість майна) від продажу транспортного засобу Mercedes Vito, докази придбання автомобіля марки Renault Megane та вартість його на момент придбання, чи понесено було сторонами додаткові витрати під час оформлення купівлі-продажу даного майна. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, пересилання позивачем коштів на рахунок [PERSON] , самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу-01.01.2013 по 18.08.2019, усталені відносини, які притаманні подружжю (Постанова КЦС ВС від 28 серпня 2019 року № 588/350/15-ц). А тому, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed