Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Національного університету «Чернігівська політехніка» про скасування наказу Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19.07.2022 № 102/вс про зупинення нарахування середнього заробітку та зобов`язання поновити нарахування і виплатити середній заробіток, як педагогічному працівнику з 20.07.2022 по дату винесення рішення судом. Позов обґрунтовано тим, що позивач була призначена на посаду заступника директора з виховної роботи Коледжу транспорту та комп`ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету (який був перейменований у 2020 році на Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка») на підставі наказу № 149-ос від 31.10.2019 та контракту № 3 від 01.11.2019. З 24.02.2024 [PERSON] була мобілізована до лав Збройних Сил України та до теперішнього часу проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 25.04.2022 № 10/вс відповідно до статті 119 КЗпП позивача було увільнено від роботи на час проходження служби зі збереженням основного місця роботи до закінчення служби в ЗСУ. Пунктом 2 вказаного наказу забезпечено оплату середнього заробітку на період дії мобілізації до ЗСУ та здійснено відповідний перерахунок у квітні 2022 року. Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19.07.2022 № 102/вс у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 та оновленої з 20.07.2022 частини третьої статті 119 КЗпП, нарахування середнього заробітку [PERSON] на період проходження військової служби з 20.07.2022 зупинено. Проте, позивач вважає його незаконним, оскільки питання трудових відносини та оплата праці педагогічних працівників регулюються Кодексом законів про працю, Законом України «Про освіту» та Законом України «Про фахову передвищу освіту». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022 у частині третій статті 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Водночас, вказаним законом не вносились зміни до Закону України «Про освіту» та Закону України «Про фахову передвищу освіту». Таким чином, за педагогічними працівниками на час проходження ними військової служби за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток і припинення його виплати позивачці з 20.07.2022 відбулось незаконно. Водночас позивач зазначає про прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до Закону України «Про освіти» та Закону України «Про фахову передвищу освіту». Так, у частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» виключено. У частині третій статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту» слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом із числа резервістів в особливий період» виключено. Таким чином, зазначеними законодавчими актами з 24.12.2023 не передбачається збереження попереднього середнього заробітку у випадку проходження військової служби за призовом від час мобілізації на особливий період. Враховуючи викладене, позивач вважає, що її права порушені, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визначено учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк, представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відзиві, зокрема, зазначено, що 24.02.2022 [PERSON] була мобілізована до лав Збройних Сил України та до теперішнього часу проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 25.04.2022 № 10/вс відповідно до статті 119 КЗпП її було увільнено від роботи на час проходження служби зі збереженням основного місця роботи до закінчення служби в ЗСУ. Пунктом 2 зазначеного наказу забезпечено оплату середнього заробітку на період дії мобілізації до ЗСУ та здійснено відповідний перерахунок у квітні 2022 року. Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19.07.2022 № 102/вс у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 та оновленої з 20.07.2022 частини третьої статті 119 КЗпП, нарахування середнього заробітку позивачці на період проходження військової служби з 20.07.2022 зупинено. З набранням чинності вказаного закону частина третя статті 119 КЗпП містить таку норму: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період,військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким чином, працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, за такими працівниками зберігається місце роботи і посада та скасовано гарантію щодо отримання середнього заробітку. Пізніше, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, якими також не передбачено збереження попереднього середнього заробітку у випадку проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. У зв`язку з викладеним, середній заробіток позивача не може бути збережений довше ніж до 24.12.2023. Позивач відповідь на відзив не подала. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до наказу Коледжу транспорту та комп`ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету № 149-ос від 31 жовтня 2019 року [PERSON] призначено на посаду заступника директора з виховної роботи з 01.11.2019 (а.с. 18). 01 листопада 2019 року між Коледжем транспорту та комп`ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету та [PERSON] було укладено контракт з працівником № 3 (а.с. 19). На підставі наказів: Міністерства освіти і науки України від 26.05.2020 № 705 та Національного університету «Чернігівська політехніка» від 14.07.2020 № 03 Коледж транспорту та комп`ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету було перейменовано у Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» (а.с. 29). З 24.02.2022 і по теперішній час [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] по мобілізації на підставі указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», що підтверджується копією довідки військової частини [NUMBER] від 01.02.2024 № 358 (а.с. 15) та копією військового квитка (а.с. 12-14). Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 25 квітня 2022 № 10-вс [PERSON] увільнено від роботи на час проходження служби зі збереженням основного місця роботи з 24 лютого 2022 року до закінчення служби в ЗСУ зі збереженням оплати середнього заробітку (а.с. 21). Наказом Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19 липня 2022 № 102/вс, у зв`язку з набранням чинності Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» та оновленої з 20.07.2022 частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю зупинено нарахування середнього заробітку на період проходження військової служби [PERSON] з 20.07.2022 (а.с. 22). Згідно з розрахунковими листами [PERSON] протягом періоду з грудня 2021 року по липень 2022 року отримувала середню заробітну плату, а з 20 липня 2022 року нарахування та виплату середнього заробітку позивачу припинено (а.с. 23-27). Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. У ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту». Так, ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на момент мобілізації позивача, було передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», в редакції чинній на момент мобілізації позивача, передбачено, що у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. Аналогічна за змістом норма передбачена частиною 3 статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», яким визначається порядок, умови, форми та особливості здобуття фахової перед вищої освіти та регулюються суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації цього права. Надалі, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022, з 19 липня 2022 року у частині третій статті 119 слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Проте, зміни у ст. 57 Закону України «Про освіту» та статтю 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту» внесено лише Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023. Внаслідок внесених змін із частини другої статті 57 Закону України «Про освіту» виключено слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» та із частини третьої статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту» виключено слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період». Таким чином, загальними нормами Кодексу законів про працю України збереження середнього заробітку за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період було передбачено лише до 18 липня 2022 року. Натомість, спеціальними нормами Закону України «Про освіту» та Закону України «Про фахову передвищу освіту» збереження середнього заробітку за педагогічним чи науково-педагогічним працівником, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період було передбачено до 23 грудня 2023 року. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16.10.2023 по справі № 718/209/23 зазначено, що спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 119 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Враховуючи, що [PERSON] є педагогічним працівником, яка була призвана на військову службу під час мобілізації на особливий період, з 24 лютого 2022 року і проходить службу по теперішнй час, то на неї поширюються не лише гарантії прав працівників, передбачені загальними нормами трудового законодавства (КЗпП України), але й гарантії, передбачені спеціальними нормами (Закон України «Про освіту» Закон України «Про фахову передвищу освіту»), а тому [PERSON] мала право на отримання середнього заробітку до 23 грудня 2023 року. Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 травня 2023 року у справі № 755/713/22, від 17 січня 2024 року у справі № 708/447/23 та від 13 грудня 2023 року у справі № 296/4222/21. Вказане також узгоджується із роз`ясненнями МОН України, викладеними у листі від 28.12.2023 № 1/20501-23 «Про зміни у законодавстві щодо збереження середнього заробітку педагогічним, науково-педагогічним працівникам закладів освіти, які призвані на військову службу». Враховуючи викладене, зупинення нарахування та виплати [PERSON] середнього заробітку у період з 20 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року згідно наказу Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19 липня 2022 № 102/вс, є незаконним і порушене право позивача підлягає відновленню. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18. За вказаних обставин, враховуючи, що з 24 грудня 2023 року спеціальними нормами\~Закону України\~«Про освіту»\~та Закону\~України «Про\~фахову передвищу\~освіту» не\~передбачено збереження\~середнього заробітку\~за педагогічним\~чи науково-педагогічним\~працівником,\~який проходить\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період,\~або військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період,\~а тому, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» нарахувати та виплатити [PERSON] середній заробіток як педагогічному працівнику за період з 20 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року без скасування оспорюваного наказу. Крім того,\~суд зазначає,\~що відповідно\~до Положення про відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», Коледж є відокремленим структурним підрозділом Національного університету «Чернігівська політехніка» з окремими правами фінансово-господарської самостійності; обсяг фінансування Коледжу для надання фахової передвищої або вищої освіти (державний бюджет, кошти фізичних або юридичних осіб) повинен забезпечувати покриття витрат, пов`язаних з наданням такої освіти, а саме на: оплату праці, нарахувань на оплату праці, тощо; форми і системи оплати праці, умови і показники преміювання працівників Коледжу, порядок встановлення і скасування надбавок та доплат для працівників визначається в Колективному договорі, окремим Положенням, яке затверджує директор Коледжу, а також чинним законодавством (а.с. 32-38) . Згідно відповіді Національного університету «Чернігівська політехніка» № 109/05-882/ВС від 10.04.2024 на адвокатське звернення представника позивача адвоката Кашуби М.О., останньому було повідомлено, що поновити нарахування та виплату середнього заробітку [PERSON] , як мобілізованому педагогічному працівнику, університет не має права, оскільки питання нарахування та виплати заробітної плати працівникам коледжу віднесені до компетенції коледжу (а.с. 31). Таким чином, нарахувати і виплатити [PERSON] середній заробіток за період з 20 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року має саме Відокремлений структурний підрозділ «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка». Також, відповідно до статті 141 ЦПК України на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial