Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла позивачу своє майно, зокрема, 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем до майна померлої за заповітом, позивач 15.12.2023 звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте їй у цьому було відмовлено у зв`язку з пропуском нею встановленого законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що такий строк пропущений нею з поважних причин, оскільки в період з 17.10.2023 по 16.11.2023 знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом ГРВІ. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що позбавило її можливості у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із відповідною заявою. З огляду на вказані обставині, позивач просить суд визначити їй додатковий строк, тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті її баби [PERSON] . Ухвалою суду від 19.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Відповідач у встановлений строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.02.2024 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тімонова Є.І. копії матеріалів спадкової справи №38/2023, заведеної до майна померлої [PERSON] 09.04.2024 на виконання ухвали суду надійшли матеріали вказаної спадкової справи. Ухвалою суду від 22.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак приватним нотаріусом подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд ухвалив проводити розгляд за відсутності всіх учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статей 1218, 1231 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини як це передбачено ч.1 ст. 1269 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис №7505, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.04.2023 Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва, де в графі батько записано « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] »; - свідоцтвом про шлюб [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, де після укладення шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». - паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданий 31.10.2018 органом 8031; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження матері позивача [PERSON] , [INFO] , де батьками зазначені « [PERSON] , [INFO] » та « [PERSON] , [INFO] »; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] , де після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Встановлено також, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, 1/2 частини квартири [ADDRESS] . 20.02.2006 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Палагутою О.А., за яким належне їй майно, а саме садовий будинок з відповідними будівлями та спорудами, земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вона заповіла матері позивача [PERSON] , а 1/2 частини квартири [ADDRESS] - позивачці. Судом також встановлено, що до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тімоновим Є.І. спадкову справу за №38/2023. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадкове майно не прийнято у зв`язку з пропуском встановленого строку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тімонова Є.І. від 15.12.2023 позивачу відмовлено в оформленні її спадкових прав після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском нею строку на подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті баби за заповітом, однак, позивач не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 28.03.2022 у справі №750/2158/21 (провадження №61-753св22), від 16.08.2023 у справі №758/13293/18 (провадження №61-13061св22). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові від 16.08.2023 у справі №758/13293/18 (провадження №61-13061св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В ході судового розгляду судом з`ясовано, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини у зв`язку з перебуванням її на амбулаторному лікуванні у період з 17.10.2023 по 16.11.2023 з діагнозом «ГРВІ, гострий бронхіт, гостра двостороння вогнищева пневмонія». Зазначене підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва №7612 від 17.10.2023. Таким чином, беручи до уваги зазначені у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №758/13293/18 (провадження №61-13061св22) положення та встановлені по справі обставини в сукупності дають підстави суду зробити висновок про те, що причини, з яких позивачем було пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення таких дій, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог, для реалізації спадкових прав позивачу слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved