Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», в якому просить суд cтягнути солідарно з Кредитної спйіки «Либідь» (м. Київ, вул. Володимирська, 67, код ЄДРПОУ 33779075), Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» (м. Львів, пл. Соборна, 12 «а», код ЄДРПОУ 34614829) на мою користь (РНОКПП [NUMBER] ) матеріальні збитки за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі: 21320,79 гривень - на відшкодування трьох процентів річних; 99360,76 гривень - на відшкодування інфляційних втрат; 125150,20 гривень - на відшкодування упущеної вигоди; а всього на суму 245831,75 гривень та 977531,00 грн. компенсації на відшкодування моральної шкоди за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року у цивільній справі №461/9069/20 за позовом до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» на його користь 200931,76 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 16.01.2021 р. рішення суду набрало законної сили, 17.03.2021 р. було видано виконавчий лист №461/9069/20, який мною було скеровано на виконання до Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві. На сьогодні у Голосіївському районному відділі ДВС у м. Київ відкрито виконавче провадження ВП № 65015200 по вище вказаному виконавчому листу та тривають виконавчі дії, але боржник ухиляється від виконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду. Вважає, що необгрунтована відмова Кредитної спілки «Либідь» у поверненні мені грошових коштів відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року у справі №461/9069/20 є протиправною. Вказує на те, що такими діями кредитна спілка «Либідь» спричинила йому майнову шкоду, у виді упущеної вигоди. Окрім цього, позивач стверджує, що у зв`язку з порушенням КС «Либідь» своїх грошових зобов`язань за депозитними договорами, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в фізичному болі, внаслідок погіршення стану здоров`я, та душевних стражданнях через неможливість користуватися та вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами, яку оцінює в розмірі 977531,00 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.052024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи в судове засідання. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Львівською філією кредитної спілки «Либідь» та позивачем [PERSON] , як членом кредитної спілки, було укладено договори про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року у цивільній справі №461/9069/20 за позовом до Кредитної спілки «Либідь», Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», стягнуто з Кредитної спілки «Либідь» на його користь 200931,76 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 16.01.2021 р. рішення суду набрало законної сили, 17.03.2021 р. було видано виконавчий лист №461/9069/20, який мною було скеровано на виконання до Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві. Встановлено, що на сьогодні у Голосіївському районному відділі ДВС у м. Київ відкрито виконавче провадження ВП № 65015200 по вище вказаному виконавчому листу та тривають виконавчі дії. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 599 ЦК України,\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 1058 ЦК України, за\~договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частинами першою, четвертою\~статті 631 ЦК України,\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи із системного аналізу статей\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Відповідно до частини першої статті\~549 \~та частини другої статті\~551 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Отже, передумовою для стягнення пені є порушення виконання грошового зобов`язання відповідачем. З урахуванням вказаних правових норм та наявності судового рішення, за яким із відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість та таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже є грошовим зобов`язанням, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами грошових зобов`язань. КС «Перше кредитне товариство» є фінансовою установою. Згідно із ч.2\~ст.1 Закону України «Про кредитні спілки»,\~кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. Позивач зазначає, що боржник ухиляється від виконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду. Позивачем до позову долучено розрахунок, відповідно до якого три проценти річних від простроченої суми 200931,76 грн. за період з 18.12.2020р. по 30.06.2024р. становить: (200931,76 х 3 х 1291): 365 = 21320,79 грн.; з урахуванням встановленого індексу інфляції боржник повинен сплати 300292,52 грн, з яких: 300292,52 - 200931,76 = 99360,76 гривень інфляційних втрат; 61237,39 гривень упущеної вигоди. Однак, позивач не обґрунтував із посиланням на діюче законодавство належності розрахунку та стягнення матеріальних збитків за вказаний період. Доказів того, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання, що дає підстави для стягнення на користь позивача матеріальних збитків, матеріали справи не містять, оскільки відсутні будь-які відомості про невиконання виконавчого листа. Позивачем не долучено жодного доказу, який б підтвердив, що ухвалене рішення на даний час є невиконаним, обмежившись наданням суду Інформації про виконавче провадження, яка фактично засвідчує перебування виконавчого листа на виконанні. В свою чергу, позивач, є учасником виконавчого провадження та наділений повноваженнями знайомитись з його матеріалами та отримувати копії документів які стосуютьсь перебігу провадження. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналогічну правову позицію висловив й Верховний Суд у своїй постанові від 16.04.2021 року у цивільній справі №461/709/19. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає що відсутні факти, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та документально не підтвердженими. У зв`язку з наведеним вище, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Частиною 1 статті 188 ЦПК України встановлено, що похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви [PERSON] , позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди за несвоєчасне виконання останнім грошових зобов`язань за договорами є похідною вимогою від основної вимоги\~про стягнення з відповідача матеріальних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за згаданими договорами. Відтак, оскільки основна позовна вимога (про стягнення матеріальних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання) до задоволення не підлягає, то і похідна вимога - про стягнення моральної шкоди, також до задоволення не підлягає. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК\~України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. У разі відмови в позові - на позивача. При поданні позову позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed