Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «ФК «Фонд гарантуванням інвестицій» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 3% річних, відповідно до якого просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь 3% річних за період з 26.02.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 65 170,89 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 11.09.2008 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 408/П/05/2008-840, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у повному обсязі відповідно до умов договору. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року у справі № 2-2536/11 з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 408/П/05/2008-840 від 11.09.2008 року в розмірі 2 184 331,81 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фонд гарантуванням інвестицій» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N217046_ПВ216, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фонд гарантуванням інвестицій» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 408/П/05/2008-840 від 11.09.2008 року. Зазначило, що оскільки рішення суду не виконується, кредитор має право на отримання передбачених ст. 625 ЦК України сум за весь час прострочення до дати виконання рішення суду, а саме 3% річних за прострочення суми боргу за період з 26.02.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 65 170,89 грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а.с. 39). Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялась на адресу її місця проживання, вказану в позовній заяві, що відповідає адресі її місця реєстрації згідно інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА: [ADDRESS] . Згідно наявної у матеріалах справи довідки про причини повернення/досилання конверт повернувся до суду із відмітками «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 ст. 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Судом також враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористалась, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк була повідомлена в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.03.2024 року. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлена про судове засідання, відзив на позовну заяву не подала, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, матеріалами справи встановлено, що 11.09.2008 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір № 408/П/05/2008-840, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 206 130,88 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи зі ставки 14,99% річних (а.с. 7-8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року у справі № 2-2536/11 з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 408/П/05/2008-840 від 11.09.2008 року в розмірі 2 184 331,81 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. 16.12.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2536/11 (а.с. 14). 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фонд гарантуванням інвестицій» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N217046_ПВ216, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фонд гарантуванням інвестицій» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 408/П/05/2008-840 від 11.09.2008 року (а.с. 10-13). Згідно розрахунків, здійснених позивачем, розмір 3% річних за період з 26.02.2021 року по 23.02.2022 року складає 65 170,89 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved