Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Короткий зміст вимог 29.03.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 14.04.2018 між сторонами укладено шлюб, який розірвано 08.01.2020. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Дитина з моменту народження проживає з матір`ю, батько бачив дитину лише один раз, коли вона народилася, проживає окремо, виїхав за кордон, від самого народження дитини взагалі не виявляв інтерес до свого сина та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Аргументи учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 01.07.2024 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи провести за їх відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 28.05.2024 позовні вимоги визнає, наслідки визнання відомі, просить розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони уклали шлюб 14.04.2018, який розірвано рішенням Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 08.01.2020 № 946/7948/19. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.10.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1052. Згідно довідокп ро місце реєстрації проживання особи від 22.05.2020 № 08-07/1491 та від 28.05.2020 № 08-07/1653, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 14.03.2024 [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря-нарколога не знаходиться, за медичною допомогою не зверталась. Згідно характеристики ДНЗ № 33 «Теремок» м. Ізмаїл, [PERSON] відвідував логопедичну групу № 12 з березня 2023 року по вересень 2024 року, вихованням дитини займалася мати, приводила та збирала з дитячого садочка, була активна в батьківській групі, батько участі у вихованні дитини у дитячому садочку не приймав. Відповідно до витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості серія ВР № 002333845, станом на 06.03.2024 позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 04/21-591 від 30.05.2024, з 2018 року малолітній [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю. Мати взяла на себе відповідальність за життя та здоров`я сина. Малолітній разом з матір`ю проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.05.2024, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. На час проведення обстеження умов проживання [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] перебувала у Румунії, тому бесіда відбувалася із [PERSON] , представником [PERSON] . Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 24.03.2023, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: «Розлади експресивної мови Г80.1», «Порушення акомодації Н52.5». Група здоров`я II. Потребує медико-педагогічної корекції. На електронну адресу служби у справах дітей надійшла заява [PERSON] (вх. 01-25/114/24 від 28.05.2024), в якій він зазначив, що ознайомлений з позовною заявою щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з перебуванням за межами України просить розглянути питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у його відсутність та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина. Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Враховуючи, що дитина від народження проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні, батько дитиною не цікавиться, самоусунувся від її виховання та утримання, згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення його батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, відповідач позов визнав, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів третіх осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved