Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] на житловий будинок А-1,а загальною площею 64,3 м. кв. та житловою площею 43,2 м. кв., сарай а1, сарай а2, навіс а3, вхідний погріб а4, вбиральня Б, літня кухня В, сарай В1, гараж Г, вхідний погріб Г1, навіс г, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, що знаходяться в [ADDRESS] . Посилалася на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо оскільки постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з чим позивач змушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача адвокат Савчук О.В. до суду не з`явилися, попередньо надавши заяву, у якій прохали суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади\~в особі\~Мачухівської сільської\~ради Полтавського\~району Полтавської\~областіу судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лугова Лідія Петрівна у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] , про що 24.05.2023 р. виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Про шлюбні зв`язки спадкодавця і спадкоємця свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу від 15.01.1977 р. серії [NUMBER] . Після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , відкрита спадкова справа №15/2023. Заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого - [PERSON] , [INFO] . Інших заяв про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не поступало. У березні 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса за оформленням свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та житловий будинок в [ADDRESS] . Спадкове майно, зокрема земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належала спадкодавцю на праві приватної власності згідно державного акту ІІІ-ПЛ № 004161 виданий 13 лютого 1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 134. Правоустановчих документів на спадковий житловий будинок не має. Спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вище вказаний житловий будинок. За результатом розгляду поданих документів приватний нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 19 від 21.03.2024 р. у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок в [ADDRESS] . За даними довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор № 2411 від 14.03.2024 р. реєстрація права власності на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Про належність спадкового майна спадкодавцю існують похідні докази, зокрема, виписка з погосподарської книги № 13 Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.03.2024 р. № 02.3-01/06/139 свідчить, що згідно особового рахунку № [NUMBER] в книзі № [NUMBER] житловий будинок в [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . На день смерті у вище вказаному будинку він був зареєстрований один. Але на підставі таких доказів нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно технічного паспорту, що виготовлений Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району станом на 04.03.2024 р. в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок А-1,а загальною площею 64,3 м. кв. та житловою площею 43,2 м. кв., сарай а1, сарай а2, навіс а3, вхідний погріб а4, вбиральня Б, літня кухня В, сарай В1, гараж Г, вхідний погріб Г1, навіс г, ворота з хвірткою №1, огорожа №2. Відповідно до архітектурно-будівельного висновку про технічний стан будинку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташовані на ділянці без порушення державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 Планування і забудова територій. Технічний стан основних конструктивних елементів будівлі задовільний. Спадковий будинок з господарськими будівлями і спорудами придатні до подальшої експлуатації за призначенням. Згідно технічного паспорту спадковий житловий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1990 році. На той час, як зазначено в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, слід вважати, що спадковий будинок належав на праві власності [PERSON] . Крім того, спадкодавцю належала на праві власності земельна ділянка для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , отже, житловий будинок, що знаходиться на ній також належить спадкодавцю за принципом цілісності. Так, при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на будівлі, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Спадкодавцю земельна ділянка належала на підставі державного акту від 13.02.1996 р. тож і будівлі, що розміщені на ній також належать за спадкодавцем. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, у Позивача як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно це унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Проте, відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст.\~1296\~Цивільного кодексу\~України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Як свідчить п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Відповідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved