Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У квітні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FA-00034006. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] . 01.05.2021року, приблизно о 10 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Кільцева дорога 15А, [PERSON] керуючи велосипедом, не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем засобу Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] , який здійснював поворот праворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.12.1 Правил дорожнього руху. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року у справі № 759/10362/21 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність Договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події. Позивачем, на підставі зібраних документів, складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 17844/01/921 від 24.06.2021 року на суму 10 919,09 грн., яку було виплачено. Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 10 919,09 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача на свою користь 10 919,09 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації, а також суму сплаченого судового збору. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на її зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - м. Київ, вул. Жмеринська, буд. 10, кВ. 203. Як вбачається із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження разом із примірником позовної заяви [PERSON] отримала особисто 20.05.2024 року. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» 12 листопада 2018 року уклали Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FA-00034006. Між сторонами також укладено додаткову угоду щодо страхування відповідного переліку ТЗ №FA-00034006 від 18.09.2020 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FA-00034006 від 12.11.2018 року. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] (п. 11 Реєстру застрахованих ТЗ). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено із постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року (справа №759/10362/21) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 15.06.2021 року. Згідно із вищезазначеною постановою, [PERSON] 01.05.2021 року приблизно о 10 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Кільцева дорога 15А, керуючи велосипедом, не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] , який здійснював поворот праворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 12.1 ПДР. Отже, не підлягає доказуванню факт того, [PERSON] є винуватицею дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.05.2021 року. 01.05.2021 року власник автомобіля Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] подав до позивача заяву про настання події. Із рахунку №ЕСеС-0008816 від 07.05.2021 року ТОВ «ВІДІ ЕЛЕГАНС» вбачається, що вартість ремонту автомобіля Citroen Berlingo, д.н. [NUMBER] становить 13 190,72 гривні. У відповідності до платіжного доручення №32400, ТОВ «ОТП Лізинг» здійснило платіж у розмірі 13 190,27 гривень на користь ТОВ «Віді Елеганс» із призначенням платежу «Оплата за ремонт після ДТП ( [NUMBER] ) за рах. №ЕСеС-0008816 …». Судом також встановлено, що 24.06.2021 року між АТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальник) укладено страховий акт № 17844/01/921 на підставі договору страхування FA 112395 від 18.09.2020 року ( Ген.д.: FA-00034006 від 12.11.2018 року), предмет страхування: автомобіль Citroen Berlingo VU L1.6, VIN-код [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2020 року випуску. Як вбачається із зазначеного страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування (Додаток 1 до Страхового акту № 17844/01/921 від 24.06.2021 року), сума страхового відшкодування становить 10 919,09 гривень. До матеріалів справи також долучено лист генерального директора ТОВ «ОТП Лізинг» у відповідності до котрого ТОВ «ОТП Лізинг» просить здійснювати виплати страхових відшкодувань по страховим випадкам, які будуть мати місце в рамках Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту FA-00034006 від 12.11.2018 року та інших договорів страхування в яких ТОВ «ОТП Лізинг» зазначене в якості вигодо набувача за відповідними реквізитами. У відповідності до платіжної інструкції від 25.06.2021 року, АТ «СГ «ТАС» здійснило платіж у розмірі 10 919,09 гривень на користь ТОВ «ОТП Лізинг» із призначенням платежу: Страх. відш. по Дог. № FA112395 від 18.09.2020 (Г.д. FA00034006), ТОВ "ОТП Лізінг", ЄРДПОУ: 35912126, т/зCitroen Berlingo VU L1.6, д/н [NUMBER] , з ПДВ. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо судових витрат суд дійшов наступного. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved