Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

13 травня 2024 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Павлової О.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначено, що [INFO] померла його сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишився спадкоємець за законом першої черги її син [PERSON] , який зареєстрований в с.Садове Мелітопольського району,тобто на окупованій російською федерацією території. Ще до повномасштабного вторгнення він поїхав до Чехії, де і на даний час проживає. Через консульство Чехії він заяви про прийняття спадщини не подавав. Також після смерті [PERSON] залишилася її матір [PERSON] , яка на даний час проживає з позивачем, як внутрішньо переміщена особа, і заяву про прийняття спадщини після смерті доньки не подавала. Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу від 24 квітня 2024 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті сестри через пропуск ним встановленого законодавством строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Своєчасно до нотаріуса він не звернувся оскільки вважав, що прийняти спадщину мають спадкоємці першої черги, крім того в період з жовтня 2023 року до лютого 2024 року він хворів. На підставі зазначеного просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що померла [INFO] в селищі Каравелове Миколаївського району Миколаївської області у два місяці. 20 травня 2024 року ухвалою судді було відкрито в порядку загального позовного провадження справу за даним позовом та призначено до підготовчого засідання. (а.с.23). 06 червня 2024 року ухвалою суду за клопотанням позивача, було замінено неналежного відповідача приватного нотаріуса Павлову О.В., належним Березнегуватською селищною радою. (а.с.34). Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. (а.с.29) Представник відповідача Березнегуватської селищної ради в підготовче засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с.35) У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, \~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19 червня 2023 року, актовий запис № 1495, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 27 червня 1963 року за актовим записом № 87, копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 26 вересня 1958 року за актовим записом №131, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 жовтня 1978 року за актовим записом № 13, з якого вбачається, що після укладення шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". (а.с.7-9,11) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру по [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності б/н виданого 12 червня 2015 року Березнегуватською селищною радою Миколаївської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22337600 від 24 червня 2015 року. (а.с.10). Згідно довідки від 17 квітня 2023 року за № 528 Березнегуватської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована з 01 грудня 1981 року по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Баштанського нотаріального округу Миколаївської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 квітня 2024 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. (а.с.13). З інформації від 06 червеня 2024 року за №1126/01-09, наданої приватним нотаріусом Баштанського нотаріального округу Миколаївської області Павловою О.В., вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. (а.с.30). Позивач у шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки спочатку вважав, що спадщину після смерті сестри мають прийняти спадкоємці першої черги, а саме син померлої [PERSON] , який проживав на окупованій території Запорізької області та виїхав із родиною до Чехії, або їх мати [PERSON] , 1938 року народження, яка на даний час проживає з ним, як внутрішньо переміщена особа та не бажає приймати спадщину після смерті доньки, однак згодом захворів та перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" у жовтні 2023 року та лютому 2024 року (а.с.14,15). Згідно ч.1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Нормою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України, регламентовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з\~частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. За такого, враховуючи, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з тим, що хворів та вважав, що після смерті сестри мають прийняти спадщину спадкоємці першої черги, суд дійшов висновку, що його позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved