Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

у січні 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - Первісний кредитор-1) та [PERSON] (далі - відповідач, Клієнт, Позичальник) укладено кредитний договір № 2875086 (далі - Кредитний договір). У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п.п.9.7. Кредитного договору. Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту па номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору, Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. Кредитного договору. Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація. порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (п.п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на Веб сайті, повністю приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19 липня 2023 року до Договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 98 165,44 грн, з яких: 20 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 78 165,44 грн - сума заборгованості за процентами. Відповідно п.1.3. Договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою № 2 від 28 липня 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором 2875086 в розмірі 98 165,44 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також, 18 липня 2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі - Первісний кредитор-2, Позикодавець) та [PERSON] укладено Договір позики № 72576564 (надалі - Договір позики). Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі - Позику), на погоджений умовами Договору позики строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердив він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п. 5.2. п. 5 Договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті www.mycredit.ua, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права й обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до п.1.1. Договору факторингу, згідно з умовами цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно з Додатком№2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 21 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (витяг з Реєстру боржників № 7), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 131,96 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 131,96 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно п. 1.3. Договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою № 2 від 28 липня 2021 року, TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором Позики № 72576564 в розмірі 21 131.96 грн. Відповідач заборгованість за договорами не сплатив, не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Постановленою суддею ухвалою від 09 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. 13 березня 2024 року позовна заява, ухвала суду та судова повістка, направлені на адресу відповідача повернуті суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням строку зберігання» /а.с.65/. 18 березня 2024 року, 23 квітня 2024 року відповідач подавав заяви про відкладення розгляду справи, підставою яких указував службові відрядження, пов`язані з охороною безпеки та громадського порядку, об`єктів публічної безпеки, підтверджені відповідними наказами, копії яких долучав до клопотання та які задоволені судом. 13 травня 2024 року судом отримано заяву про вступ у справу представниці відповідача та надання доступу до електронної справи, задоволену судом. 04 червня 2024 року представницею відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить поновити пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування клопотання про поновлення строку подання відзиву вказала, що ухвала про відкриття провадження у справі № 183/3428/20 та позовна заява з доданими документами на адресу відповідача не надходили. Ознайомився з вказаними документами відповідач після звернення до адвоката Варган А. О. у травні 2024 року. Представниця відповідача - адвокат Варган А. О. ознайомилася з ухвалою про відкриття провадження у справі та позовною заявою з доданими документами 13 травня 2024 року після подання через систему «Електронний суд» заяви про вступ у справу як представника, саме тому відповідачем пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву та наявні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. В обґрунтування відзиву зазначила, що позов містить не повний виклад обставин, які підлягають дослідженню та встановленню при розгляді справи у судовому засіданні. Так, факт видачі кредитів відповідачеві та суми заборгованості не мають документального підтвердження, оскільки, позивачем на обґрунтування позовних вимог не надані суду жодні первинні документи (їх засвідчені копії), які могли б підтвердити факт видачі кредитів та наявну суму заборгованості станом на дату подання позову. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про платіжні послуги», матеріали справи не містять. Як і не містять, зокрема, і копії паспорту та РНОКПП позичальника. Саме тільки зазначення в договорах, доданих до позовної заяви персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Також згідно з п. 2.1. Кредитного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28 січня 2022 року, Первісний кредитор-1 надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER], або іншої картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. У Кредитному договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28 січня 2022 року у розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» вказаний номер рахунку позичальника № [NUMBER].У Договорі позики від 18 липня 2022 року у розділі 28 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер рахунку позичальника [NUMBER] . Однак, реквізити повних карткових рахунків позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи відсутні. Тобто, ні в змісті договорів, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів, всупереч вимог Закону, реквізити повних карткових рахунків відповідача не зазначено. Оскільки номера платіжних карток, зазначені у Кредитному договорі та у Договорі позики є частково зашифрованим і всіх позначень 16 значного номеру картки не містять, банківські реквізити позичальника, згідно з матеріалами справи є невизначеними. Позивачем долучені до справи розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № 2875086 та розрахунок суми заборгованості за договором позики № 72576564. Із наданих позивачем розрахунків не можливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником суми кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Також вказані розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять підтвердження реальності господарських операцій, які дають можливість перевірити передачу коштів позичальнику в кредит. Вказує, що позивачем не доведено належним чином його право вимоги до відповідача за Договорами факторингу, з наданих документів неможливо встановити, що позивачу за договорами факторингу перейшло право вимоги саме в тих розмірах, які він заявляє. Позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання позивачем, як фактором у первісних кредиторів права грошової вимоги заборгованості відповідача. З копії договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року, долученої позивачем до позовної заяви не можливо взагалі встановити зміст п.3.3. договору, який визначає розмір ціни продажу, оскільки четверта сторінка договору відсутня. Абзацом 2 п. 1.1 договору факторингу № 14/06/23 від 14 червня 2021 року та договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року визначено, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1, є невід`ємною частиною договору. Натомість, позивачем замість реєстру боржників (Додаток № 1) надано в якості доказів до суду витяг з реєстру боржників № 7 до договору факторингу № 214/06/21 від 14 червня 2021 року, від 21 квітня 2023 року та витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року, які сформовані позивачем, не містить підписів представників сторін, які підписали договори факторингу, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу. У справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісних кредиторів до позивача. 05 червня 2024 року представницею позивача подано відповідь на відзив, в якому представниця підтримала позов. В обґрунтування відповіді вказала, що останній день строку подання відзиву на позовну заяву припадає на 28 травня 2024 року. Відзив на позовну заяву поданий представником відповідача 04 червня 2024 року, що свідчить про пропущення строку. Зазначила, що кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Алгоритм дій при укладанні кредитного договору налаштований таким чином, його виконання при укладенні кредитного договору є підтвердженням того, що кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаного сторонами, які узгодили всі умови. Без отримання листа на адресу електронної пошти та СМС повідомлення, без здійснення входу відповідачем на сайт Кредитодавця за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між відповідачем та Кредитодавцем не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб сайті (веб сторінці) Кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Відповідачем вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільнихправ та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. В обґрунтування відповіді на відзив в цій частині посилається на висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 року № 61-20799 св 19 по справі № 561/77/19 щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора. Щодо перерахування коштів відповідачу за Договором позики вказує, що відповідач звернувся до Первісного кредитора-2 та після отримання інформації від нього, інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, яка є банківською таємницею буде невідкладно долучена до матеріалів справи окремим клопотанням. Щодо перерахування коштів відповідачу за Кредитним договором вказує на дані Інформаційної довідки про перерахування коштів за договором позики № 2875086 від 28 січня 2022 року. Стосовно договорів факторингу вказує, що Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року; повний договір факторингу № 19072023; Витяг з реєстру боржників № 7 до Договору факторингу 14/06/21; Копія платіжної інструкції № 19616 згідно Договору факторингу № 14/06/21; Копія платіжної інструкції № 19960 згідно Договору факторингу № 19072023 вказують на наявність підстав для висновку про правомірність переходу права вимоги. Зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», не є первісним кредитором (не здійснював відповідні нарахування) та не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з Первісними кредиторами відповідними договорами, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Внаслідок чого, після отримання відзиву здійснив в самостійному порядку отримання документів, які спростовують доводи відзиву. 11 червня 2024 року судом отримано заперечення, подані представницею відповідача, згідно з якими сторона відповідача зазначає про відсутність підстав для долучення доказів, поданих позивачем разом із відповіддю на відзив у встановлені ч. 2 ст. 83 ЦПК України строки, відсутністю клопотання про поновлення строків подання доказів та наявність підстав для не прийняття доказів судом для розгляду. Вказує, що позивач не надав до суду докази проходження відповідачем ідентифікації та верифікації особи (заповнення анкети клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначення реквізитів картки для отримання кредиту). Підтвердження відповідачем номеру мобільного телефону, ознайомлення з правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про платіжні послуги», матеріали справи не містять, як не містять, зокрема, і копії паспорту та РНОКПП позичальника. Надані розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансових установ та не містять підтвердження реальності господарських операцій, які дають можливість перевірити передачу коштів позичальнику в кредит. Позивач долучив до відповіді на відзив копію договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року, в якому відсутній п.3.3. договору, який визначає ціну продажу. Саме тому, неможливо встановити, що позивачу за вказаним договором факторингу перейшло право вимоги саме в тому розмірі, який він заявляє. Вказує, що позивач не долучив до справи докази сплати клієнтом за договором факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року плати в розмірі 1 000,00 грн згідно з п.3.5. Договору факторингу 19072023 від 19 липня 2023 року та докази сплати клієнтом за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року плати в розмірі 100,00 грн згідно з п.3.3. Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Крім того, позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання позивачем, як фактором у первісних кредиторів права грошової вимоги заборгованості відповідача. Також, платіжні інструкції від 25 квітня 2023 року та від 21 липня 2023 року не є доказами сплати ціни продажу за договорами факторингу, оскільки із наданих позивачем договорів факторингу неможливо встановити ціну продажу. 11 червня 2024 року представницею позивача подано заяву про долучення доказів, указаних у відзиві та обґрунтоване отриманням доказів, вказаних у відповіді на відзив від Первісного кредитора-1 10 червня 2024 року. 13 червня 2024 року представницею позивача подано додаткові пояснення, в яких просила, в тому числі заперечення [PERSON] (яка діє в інтересах [PERSON] ) на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без розгляду та задоволення. Додаткові пояснення мотивовані тим, що позивач у ході судового процесу отримуючи від відповідача відзив на позов надає свої заперечення та докази, які їх обґрунтовують у формі відповіді на відзив або заперечень для спростування позиції останнього. Позивачем у межах наданого судом строку на подання відповіді на відзив надано відповідну заяву по суті разом із відповідними доказами, що її обґрунтовують. Позивач скористався своїм правом та з дотриманням вимог закону щодо можливості та вимог суду щодо строковості надав відповідну відповідь на відзив разом із доказами, що її обґрунтовують, в даному випадку посилання Відповідача щодо неприйняття доказів, які долучені до відповіді на відзив та які долучені окремим клопотанням про долучення доказів (про що наголошувалося у відповіді на відзив) не можуть братися до уваги, оскільки вони суперечать основоположним засадами цивільного судочинства та вимогами чинного законодавства. Зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не е підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Враховуючи, що кредит за вищезазначеним кредитним договором було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-есквайром регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ № 164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень, якої вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Щодо договорів факторингу вказує, що у цій справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними. Отже, відповідні договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, у додаткових поясненнях просила розгляд справи проводити у відсутність представниці, задовольнити позовні вимоги. Відповідач, його представниця у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Неявка відповідача та його представниці, з урахуванням повторності та подання представницею відповідача відзиву та заперечень не перешкоджає розгляду справи з урахуванням поданих сторонами заяв по суті справи та доказів, заяви представниці позивача про розгляд справи у її відсутність. Ураховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 28 січня 2022 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали Договір № 2875086 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі якого відповідачеві надано кредит у розмірі 20 000,00 грн (п.1.2), строком на 360 днів (п.1.3), зі стандартною процентною ставкою - 1,99% в день (п.1.4.1), умови та порядок застосування зниженої процентної ставки - 0,02 % в день, можливість та умови зміни протягом строку дії Договору розміру процентів за користування кредитом в бік зменшення (п.1.4.2). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п. 9.7.1 Кредитного договору /а.с.7-15/. В Кредитному договорі вказано, що Товариств надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта,реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 28 січня 2022 року або 29 січня 2022 року (п.2.2.). Умовами Кредитного договору передбачено, що Первісний кредитор-1 має право вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом (п.5.1.1), Клієнт зобов`язаний у встановлений Кредитним договором строк повернути кредит та сплатити проценти (п.5.4.1). Суд звертає увагу на вказівку РНОКПП відповідача [NUMBER] , вказане в договорі, дані особистого кабінету [PERSON] - [INFO] , реквізити належного клієнтові платіжного засобу: [NUMBER] . Також вбачається, що 28 січня 2022 року відповідач шляхом використання одноразового грошового ідентифікатора погодив таблицю обчислення загальної вартості кредиту /а.с.16/, Паспорт споживчого кредиту /а.с.17-18/, які є Додатком № 1 до Кредитного договору та інформацією, що надається споживачу перед укладенням договору про споживчий кредит. З наданої суду відповіді ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вих. № 1-2902 від 29 лютого 2024 року /а.с.100/ вбачається, що Первісним кредитором-1 виконано свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, здійснено переказ коштів на платіжну карту клієнта 28 січня 2019 року о 19:07:06 на суму 20 000,00 грн, маска картки [NUMBER] . 19 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ», як Фактором та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Клієнтом укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань з якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту /а.с.19-21,106-110/. Датою переходу права вимоги п.1.2 договору факторингу визначено підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників. Оплата Ціни Продажу встановлена протягом 5 днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі (п.5.4). Також, як убачається з акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року /а.с.22/ та витягів з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року /а.с.23, 98-99/, платіжної інструкції № 19960 від 21 липня 2023 року на суму 1 596 095,27 грн цільове призначення: відступлення права вимоги за Договором факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року /а.с.102/ ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2875086 у сумі 98 165,44 грн, з яких: 20 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 78 165,00 грн - сума заборгованості за процентами. Всупереч вимогам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача не здійснив погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Як до відзиву на позов, так і до заперечень, доказів оплати заборгованості не надав. Сума заборгованості, її складові, підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача станом на 19 липня 2023 року /а.с.111-116/, в якому вказано тіло кредиту, розмір відсотків, нарахованих за користування кредитом (з 28.01.2022 по 24.02.2022 по 0,02 % у день; з 26 квітня 2022 року по 24 жовтня 2022 року по 0,99 % у день; з 25 жовтня 2022 року коригування кредитної ставки до 1,03 за період з 28 січня 2022 року по 26 лютого 2022 року; з 26 жовтня 2022 року по січня 2022 року по 1,99 % у день), порядок нарахування, складові та період нарахування (з 28 січня 2022 року по 23 січня 2023 року). Станом на день розгляду справи як позивачем, так і відповідачем не надано доказів часткового чи повного виконання відповідачем зобов`язань за договором, погашення повністю або частково нарахованої банком заборгованості за тілом кредиту, відсотками. 18 липня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , реквізити якого вказані: [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , рахунок [NUMBER] , укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72576564 /а.с.30-31/. Договором позики встановлено, що Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Сума позики вказана 7 000,00 грн (п.2.1). Строк позики 20 днів (п.2.2.). Процентна ставка 1,99 % у день. Дата надання позики 18 липня 2022 року, дата повернення - 07 серпня 2022 року, знижена процентна ставка у день у відповідності до умов Програми лояльності 0,995%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 1,99 (п.2.3). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики (п.4). Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України, з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT») (п.5.2). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.5.3). За п. 6 Договору позики Позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора Позичальника кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Згідно з п. 15, 18 Договору позики, в тому числі, у разі якщо Позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01 %)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору. В такому разі Проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується Позичальником в повному обсязі за весь період Строку Позики. Якщо Сума Позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень). Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п.20). Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі (п.21). Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankІD НБУ (п.22). 18 липня 2022 року відповідачем підписано електронним підписом шляхом накладення одноразового ідентифікатора Додаток 1 до Договору позики - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та річної процентної ставки /а.с.32/. 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 /а.с.33-34/, відповідно до якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п.п. 1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 28 липня 2021 року TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21, якою узгоджено зміни до п.1.3. Договору факторингу та встановлено зобов`язання Клієнта повідомлення боржників про відступлення права вимоги /а.с.35/, 21 квітня 2023 року TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано Додаткову угоду № 8 до Договору факторингу № 14/06/21 /а.с.36/ відповідно до якої затверджено передачу Права вимоги за Реєстром боржників № 7 від 21 квітня 2023 року та відповідного Реєстру. 21 квітня 2023 року TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано Акт прийому передачі Реєстру боржників № 7 від 21 квітня 2023 року /а.с.37/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 7 від квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 /а.с.38, 104-105/, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 72576564 у сумі 21 131,96 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 131,96 грн - сума заборгованості за відсотками. 25 квітня 2023 року позивачем сплачено Первісному кредиторові-2 1 406 965,45 грн у якості плати за відступлення права вимоги згідно з Додатковою угодою № 8 від 21 квітня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до наданої копії платіжної інструкції № 19616 /а.с.103/. Також, з наданої суду у копії розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором позики № 72576564 від 18 липня 2022 року станом на 21 квітня 2023 року вбачається видача кредиту Первісним кредитором-2 відповідачу 7 000,00 грн 18 липня 2022 року, оплата 08 серпня 2022 року 1 191,04 грн, нарахування відсотків в період з 18 липня 2022 року по 06 серпня 2022 року по 69,65 грн щоденно, перерахунок розміру відсотків за період користування та визначення його в розмірі 1532,30 грн, нарахування відсотків у період з 09 серпня 2022 року по 05 листопада 2022 року в розмірі по 139,30 грн щоденно, загалом на суму 15 323,00 грн /а.с.128-129/. Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за Договором позики, доказів нарахування саме позивачем відсотків, інших штрафних санкцій за договором позики. Вирішуючи питання щодо строків подання доказів та заяв по суті справи, суд виходить з такого. Щодо дати подання відзиву. Матеріали справи містять відомості про повернення установою поштового зв`язку ухвали про відкриття провадження у справі, якою встановлено строк на подання відзиву з моменту отримання ухвали, направленої судом на адресу відповідача з відміткою пошти «За закінченням строку зберігання», що не передбачено в якості доказів належного повідомлення сторони нормами законодавства та вимогами ЦПК України. Заяву про вступ у справу та ознайомлення зі справою в електронній формі подано представником відповідача 13 травня 2024 року, відзив подано 04 червня 2024 року, відтак у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем строку подання відзиву на позов. Щодо строків подання доказів позивачем з відповіддю на відзив та заявою про долучення доказів. Дійсно, за ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Водночас, за ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Реалізація принципу змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України) в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до частини 1 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідно до частини 3 статті 174 ЦПК України підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, позивач має змогу заявити свої вимоги у формі позову, в подальшому за умови їх не визнання збоку відповідача надати заперечення щодо позиції останнього у формі відповіді на відзив або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідно до частини 4 статті 179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. З аналізу вищезазначених норм, можна дійти висновку, що ЦПК України передбачена можливість сторонам справи надати докази, які не були подані разом із позовом та/або відзивами, разом із наданням відповідей на відзиви та/або заперечення на відповіді в обґрунтування викладених у цих заявах по суті обставин. За таких обставин, ураховуючи обґрунтування позивача про причини подання доказів разом з відповіддю на відзив та клопотанням про долучення в частині необхідності отримання доказів, які становлять комерційну таємницю (розрахунки заборгованості, дані щодо перерахування коштів), виникнення необхідності подання додаткових доказів у розширеному витязі або у повному обсязі (витяги з реєстру боржників Договір факторингу, Договір факторингу), суд приходить висновку про належне обґрунтування позивачем неможливості подання доказів позивачем у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача. При цьому суд зауважує, що судом ураховано час, необхідний для реалізації стороною відповідача принципу змагальності та можливості подання відповідних доказів на обґрунтування своєї позиції та надання відповіді на надані позивачем докази, про що свідчить подані позивачем заперечення. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом сторонами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості відповідачем за Кредитним договором та Договором позики, про причини несвоєчасного погашення заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Вирішуючи доводи представника відповідача щодо не надання доказів позивачем підписання відповідачем Договорів кредиту та позики, доказів щодо перерахування коштів саме відповідачу, суд висновує таке. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, вбачається, що Кредитний договір та Договір позики укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22). Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач, який не є стороною первісних договорів, ураховуючи принцип розумності та в силу положень Закону України «Про інформацію», позбавлений можливості отримати докази на підтвердження фактів укладення договорів іншою особою та те, що грошові кошти перераховані на банківські рахунки, які відповідачу не належать. Крім того, такої можливості позбавлені і первісні кредитори, оскільки дані щодо власника банківського рахунку, володільця електронного кабінету та номеру телефону є конфіденційною інформаціє та банківською таємницею і саме на відповідача у випадку оскарження ним відповідних договорів покладається обов`язок доведення таких фактів. Відповідач не довів, що ідентифікація за допомогою системи BankІD НБУ з використанням яких здійснювалися підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договорів проведена іншою особою, або грошові кошти перераховані Первісними кредиторами 20 000,00 грн та 7 000,00 грн не на користь відповідача. Більш того, в договорах вказано персональні дані відповідача (РНОКПП, адреса місця реєстрації, дані паспорту), відомості про які не є загальнодоступними. Відтак, суд відхиляє доводи представника відповідача в цій частині, як необґрунтовані. Саме лише посилання на те, що позивачем не надано відомостей щодо повних номерів карток з масками [NUMBER] та [NUMBER] , за умови погодження їх позичальником у договорах не є підставою для висновку про недійсність договорів чи відсутність факту перерахування грошових коштів, тобто фактичного виконання умов договору, укладеного з відповідачем. До того-ж саме відповідачеві, як позичальнику надано право визначати спосіб та порядок отримання ним позики. Щодо посилання на неналежність позивача через відсутність доказів переходу права вимоги, суд виходить з такого. Згідно положень ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно змісту ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як свідчать матеріали справи, договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені в належній формі, відповідають вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, містять додатки з реєстру боржників, де вказано всі первісні договори позики з відповідачем та суми заборгованості за ними, відомостей про визнання вказаних договорів недійсними суду не надано. Щодо відсутності доказів неповідомлення відповідача про укладення договорів факторингу, то суд ураховує таке. Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 - відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, ураховуючи надання позивачем договорів факторингу, умов цих договорів, які передбачають перехід права вимоги моментом підписання відповідного реєстру боржників, надання доказів оплати вартості відступлення права вимоги, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Посилання представника відповідача щодо не визначення у договорах факторингу одиничної ціни придбання, ціни продажу договорами суд відхиляє, враховуючи зміст самих договорів та додатків до них, з яких убачається узгодження сторонами договорів факторингу як одиничної ціни вимоги, яка: встановлюється в день передачі по Акту прийому-передачі реєстру боржників (п.3.1 Договору 19072023); в Додаткових угодах (Договір 14/06/21), так і визначення ціни продажу, що передбачено: пунктом 3.3 Договору 19072023; пунктом 3.1 Договору 14/06/21 (в додаткових угодах окремо до кожного реєстру), з огляду на сам зміст Додаткової угоди № 8 до договору 14/06/21, та витяги з Реєстрів боржників, наданих із відповіддю на відзив, які містять підписи посадових осіб та печатки сторін. За таких обставин суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором та Договором позики, оскільки стороною позивача підтверджено факт укладення позивачем з первісними кредиторами відповідних договорів, видачі коштів у кредит та позику, перехід права вимоги за договорами до позивача, а відповідачем не спростовано належними доказами факт сплати заборгованості та не доведено укладення договору іншою особою, повного виконання договорів в частині повернення грошових коштів як первісним кредиторам, так і позивачеві. Визначаючи розмір заборгованості за Кредитним договором, суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачем та отриманий від Первісного кредитора-1 умовам самого Кредитного договору з огляду на узгоджений сторонами порядок нарахування процентів та їх розмір, строк, протягом якого таке нарахування проведене та вважає його обґрунтованим. Внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому в позові розмірі - 98 165,44 грн, яка виникла станом на 19 липня 2023 року. Визначаючи розмір заборгованості за Договором позики, суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачем та отриманий від Первісного кредитора-2 умовам самого Договору позики з огляду на узгоджений сторонами порядок нарахування процентів та їх розмір, строк, протягом якого таке нарахування проведене. Так, суд звертає увагу на узгоджений сторонами строк позики - 20 днів. При цьому, з наданого розрахунку вбачається, що Первісним кредитором відсотки нараховані і поза межами строку договору позики не в розмірі облікової ставки Національного банку України, а в розмірі 1,99 % від суми позики та на 05 листопада 2023 року загальний розмір становить 15 323,00 грн. При цьому, умовами договору передбачено, що Договір продовжується шляхом укладення додаткової угоди, якої суду не надано. Відтак, ураховуючи принцип диспозитивності, розрахунок заборгованості за Договором позики, наданий позивачем суд, з урахуванням вказівки у розрахунку відомостей про оплату позивачем суми в розмірі 1 191,04 грн, вважає неправомірним проведення нарахування відповідачу відсотків у розмірі 1,99 від суми позики за період з 07 серпня 2022 року по 05 листопада 2022 року. Внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка виникла станом на 21 квітня 2023 року у розмірі 7 000,00 основної позики та відсотків у розмірі 1 254,00 грн ((7 000,00 * 1,99 / 100) * 20 - 1 191,04). Інші доводи, аргументи та посилання сторін, викладені у заявах по суті справи, як самі по собі так і у сукупності не є підставою для задоволення позову чи відмови у ньому, а тому не аналізуються судом при ухваленні рішення. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, позивач набув внаслідок укладення договорів факторингу право вимоги від первісних кредиторів - суд убачає підстави для задоволення позову частково та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договорами в розмірі 106 419,44 грн, а в решті позову належить відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у частині, яка при розрахунку не перевищує мінімального розміру судового збору, сплаченого позивачем, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial