Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 22 липня 1976 року російською мовою на « [PERSON] » [INFO] , з виправленням прізвища на « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ в м. Києві від 14.11.2023 №2600-0207-8/223019 їй було відмовлено в призначені пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу. Крім іншого, до загального страхового стажу їй не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії [NUMBER] , з огляду на невідповідність у написані по-батькові паспортним даним та внесення зміни прізвища з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні по-батькові в паспорті громадянина України і в трудовій книжці, виявлених працівниками Пенсійного фонду України - це стало однією із причин відмови в оформленні пенсії за віком. Зазначила, що запис в її трудовій книжці серії [NUMBER] на титульній сторінці « [PERSON] дата рождения [INFO]» зроблений російською мовою 22 липня 1976 року, його внесено уповноваженою особою Горбитомбінату №1, який на сьогодні не існує. Крім того, на даний час вона не працює, а тому внести зміни до записів у належній їй трудовій книжці згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників українською мовою є неможливим. По суті заявила пояснила, що на другій сторінці її паспорту зроблено запис мого повного імені російською мовою « [PERSON] ». Згідно картки платника податків - її ім`я зазначено як [PERSON] . Відповідно до записів «Свідоцтва про народження» серії 1 [NUMBER] дата видачі 24.11.1960 зазначено російською мовою, що « [PERSON] » народилася « [INFO] »; батько - « [PERSON] ». 11.03.1981 нею було укладено шлюб із [PERSON] у зв`язку із чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », яке вона залишила за собою після розірвання зазначеного шлюбу 23.10.1984. У її трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій російською мовою 22.07.1976 зазначено «[PERSON] , дата рождения [INFO]», в подальшому - прізвище було виправлено на « [PERSON] ». На звороті обкладинки трудової книжки зазначено російською мовою « Фамилия изменена на [PERSON] на основании свидетельства о браке [NUMBER] », наявний підпис і печатка. З огляду на те, що запис російською мовою її по-батькові « [PERSON] » в належній їй трудовій книжці [NUMBER] не збігається з по-батькові за паспортом « [PERSON] » і свідоцтвом про народження « [PERSON] », зважаючи на те, що її батько - « [PERSON] », тому змушена звертатись за судовим захистом про встановлення факту приналежності їй трудової книжки серії [NUMBER] у судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2024 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду у порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Заявниця отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримала 28.05.2024, заінтересована особа копію вказаної ухвали суду разом з копією заяви та додатків до нею отримала 24.05.2024, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового направлення. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 12.06.2024 до суду від представника заінтересованої особи, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та пояснення заінтересованої особи проти заяви, з клопотанням про закриття провадження у справі. У поданих письмових поясненнях щодо заяви заінтересована особа заперечувала щодо задоволення вимог заяви, посилаючись на те, що серед наданих гр. [PERSON] документів вбачається відсутність доказів про те, що правовстановлюючий документ - трудова книжка [NUMBER] від 22.07.1976 належить їй, у порушення вимог ст. 318 ЦПК України. Крім того, відповідно до пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення №58 від 27.09.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, (далі - Інструкція) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей (пункт 2.12 Інструкції). Тобто, ураховуючи вказану правову норму, працівник своїм підписом підтверджує правильність внесених до трудової книжки даних щодо прізвища, ім`я, по батькові, дати народження. Крім того, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також, Порядком №637 передбачено порядок підтвердження страхового стажу за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній. У зв`язку з тим, що трудова книжка заявниці оформлена з порушенням законодавчих вимог, то вона є недійсною, формально відсутньою. До того ж, гр. [PERSON] 25.10.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, заява гр. [PERSON] була розглянута за принципом «екстериторіальності» Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Заявниця досягла пенсійного віку 60 років. Однак відповідно до наданих до заяви про призначення пенсії за віком документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, свідоцтва про народження дітей) страховий стаж гр. [PERSON] складає 5 років 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. При цьому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 22.07.1976, оскільки ПІБ (по - батькові) власниці трудової книжки не відповідає по-батькові заявниці, згідно з паспортними даними, також на титульній сторінці документа зміну прізвища внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а також період з 01.01.1998 по 30.06.1999, оскільки ПІБ (по - батькові) в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не відповідає ПІБ (по-батькові) заявниці згідно з паспортними даними. Тому 31.10.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було прийнято Рішення №262440007903 про відмову у призначенні пенсії за віком гр. [PERSON] . Тобто у зв`язку з наявністю рішення про відмову в призначенні пенсії між заявницею та Головним управлінням наявний спір про право щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058. Крім того, ураховуючи діючий порядок призначення пенсії, отримавши відмову органу, який призначає пенсію, у разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону №1058 та частини другої статті 124 Конституції України заявник має право звернутись за захистом свого права до суду, але не із заявою про встановлення факту підтвердження періодів роботи, а з позовною заявою за правилами адміністративного судочинства. Таким чином при існуванні спору про право заява про встановлення факту підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, не може розглядатись у порядку цивільного судочинства. 20.06.2024 від заявниці [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, у якій остання також просить суд її заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду від 20.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Колодій Катерини Гордіївни про закриття провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, заявницею у справі є [PERSON] [INFO] , уродженка міста Києва, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.06.2005 (а.с. 13). Згідно відомостей на другій сторінці паспорту [PERSON] її прізвище ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] » (а.с. 13). Наведене написання прізвища, імені та по-батькові заявниці збігається з її свідоцтвом про народження, де вказано: « [PERSON] » (а.с. 16). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00044594539 від 18.04.2024, 11.03.1981 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї було складено актовий запис № 571 про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.19). 22.07.1976 була заведена трудова книжка [NUMBER] на ім`я [PERSON] , відомості до якої внесені російською мовою та зазначено - [PERSON] , [INFO] та згодом, у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заявник має право на пенсію за віком після досягнення 60 років. Згідно з пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 31.10.2023 № 262440007903, відмовлено гр. [PERSON] в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до пунктів 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Судом установлено, що по батькові [PERSON] , [INFO] , у трудовій книжці [NUMBER] , яка заповнена 22.07.1976, указано невірно « [PERSON] », втім вірним написанням по батькові є « [PERSON] », а такі неточності зумовлюються транслітерацією з української мови на російську. Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У відповідності до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. За нормою п. 2 Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу та до трудової книжки вносяться відомості, зокрема, про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. За приписами п.п. 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно з п. 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів - трудової книжки є підтвердження її трудового стажу, що необхідно для призначення пенсії за віком. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За встановлених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу - трудової книжки серії [NUMBER] від 22.07.1976, у зв`язку з чим заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved