Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

20 травня 2024 року представник заявника [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] після якої 20 січня 2022 року відкрилась спадкова справа №69006254. Спадкова маса після смерті матері складається з частки квартири [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] , зазначено, що право власності на вище вказану квартиру належить громадянці [PERSON] та членам її сім`ї а саме сину - [PERSON] (ПІБ власників зазначено російською мовою згідно правовстановлюючого документа). Заявник [PERSON] змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », тобто є одним із власників вказаної квартири. У копії свідоцтва про право власності на житло допущено помилку в прізвище основного співвласника, а саме зазначено прізвище як « [PERSON] », замість вірного - « [PERSON] ». Оригінал свідоцтва про право власності втрачений. Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради відмовив у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки згідно правовстановлюючих документів на квартиру за вище вказаною адресою прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », в не « [PERSON] » (ПІБ власників зазначено російською мовою на підставі довідки про склад сім`ї наймача). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . З метою реалізації права спадкування після смерті [PERSON] заявник просить суд встановити юридичний факт належності [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.12.1995 року, яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 29.07.1997 року згідно розпорядження органу приватизації від 29.07.1997 року №7/532-97, яке зареєстроване в Дніпропетровському МБТІ та записано в реєстрову книгу №337п за реєстровим №52. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, 18 червня 2024 року представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника. Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомили, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.В. 28 травня 2024 року повідомила, що просить розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у копії свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 29 липня 1997 року згідно розпорядження органу приватизації від 29 липня 1997 року №7/532-97 зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної власності громадянці « [PERSON] » (російською мовою) та членам її сім`ї « [PERSON] » (російською мовою) (а. с. 14). З повідомлення КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР №10435 від 05 жовтня 2023 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] міститься відомості про право спільної власності на квартиру, що належить [PERSON] , [PERSON] (ПІБ надані російською мовою згідно правовстановлювального документу) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1997 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №7/532-97, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записане в реєстрову книгу №337п за реєстровим №52 (а. с. 15). З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 1995 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що прізвище спадкодавця правильно зазначається, як « [PERSON] » - українською, « [PERSON] » - російською. Остання зареєстрована 03 липня 1984 року у квартирі [ADDRESS] (а. с. 18-19). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління бстиції м. Дніпропетровська (а. с. 16). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська вбачається, що 25 жовтня 2002 року одружилися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №413 (а. с. 21). [PERSON] , [INFO] , перемінив прізвище на « [PERSON] », про що відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління бстиції м. Дніпропетровська 30 березня 2004 року зроблено запис за №10, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 17). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а. с. 12). З повідомлення Департаменту житлового господарства ДМР №3/12-1337 від 14 березня 2024 року вбачається, що департамент не має законних підстав для оформлення дубліката свідоцтва про право власності з внесенням змін стосовно зазначення прізвища спадкодавця на квартиру [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи на квартиру за вищевказаною адресою були оформлені відповідно до наданої до заяви, довідки про склад сім`ї наймача та займані ними приміщення, оформленої згідно з паспортними даними усіх членів сім`ї. Згідно із зазначеною довідкою прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », а не « [PERSON] » (а. с. 22-23). У заяві про оформлення у власність квартири від 04 липня 1997 року та на першій сторінці довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення Ф-4 зазначено прізвище наймача « [PERSON] », 1956 року народження, дата прописки у квартирі 03 липня 1984 року (а. с. 26,28). На зворотній сторінці довідки про склад сім`ї вказані паспортні дані померлої [PERSON] , серія та номер паспорта [NUMBER] , виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 грудня 1995 року (а. с. 27). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. від 01 травня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки не можливо підтвердити належність на праві власності [PERSON] 1/2 частини вказаної квартири (а. с. 29). Таким чином, судом встановлено, що при заповненні свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 29 липня 1997 року згідно розпорядження органу приватизації від 29 липня 1997 року №7/532-97 було зазначено прізвище основного співвласника квартири, яка є також матір`ю заявника, та спадкодавцем у спадковій справі №69006254, а саме зазначено прізвище як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 статті 315 ЦПК України\~визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, зокрема, про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Верховний Суд у своїй постанові по справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) від 10 квітня 2019 року зробив висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, зазначення прізвища матері заявника (спадкодавця) «Челізова» у свідоцтві про право власності на житло виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 29 липня 1997 року згідно розпорядження органу приватизації від 29 липня 1997 року №7/532-97 перешкоджає заявнику в реалізації його спадкових прав, внести виправлення у вказаний правовстановлюючий документ неможливо, оскільки орган який його видавав робив це на підставі наданої до заяви, довідки про склад сім`ї наймача в якій прізвище наймача було зазначено « [PERSON] », помилка такими органами не допускалась, встановити факт належності правовстановлюючих документів іншим шляхом, ніж в суді неможливо, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved