Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру за Договором купівлі - продажу від 03.04.2018 року, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним за договором купівлі-продажу квартири від 03.04.2018 було придбано квартиру [ADDRESS] . Право власності Позивача на квартиру за Договором купівлі - продажу від 03.04.2018 у встановленому законом порядку, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивач вказує, що у березні 2023 року під час перебування в Французькій Республіці у нього було викрадено ряд документів, які йому було видано в Україні, серед яких позивач виокремлює договір купівлі-продажу квартири від 03.04.2018 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2018. Після звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рубльової К. О. позивачем було з`ясовано, що у нотаріальній справі відсутній примірник посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2018, у зв`язку з вилученням документу на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №760/1611/19. Вказані обставини позбавляють приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рубльову К. О. видати дублікат викраденого договору купівлі-продажу квартири. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2024 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.04.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Крім того, 27.06.2024 представник позивача подала заяву, у якій повідомила суд, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у даній справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.04.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рубльовою К.О. та зареєстрований в реєстрі за №№ 444, 445. За вказаним договором позивач придбав в особисту приватну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 121,8 кв. м., житловою площею - 47,2 кв.м., кількість кімнат - 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 841996480000. Право власності Позивача на вказану квартиру було зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.04.2018, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Факт належності позивачу квартири [ADDRESS] на праві особистої приватної власності станом на 27.06.2024 підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 384648116. З заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2023 слідує, що Позивач, маючи підозри про вчинення крадіжки громадянином України і можливе використання викрадених документів, зокрема договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2018 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2018, на території України з метою або в процесі вчинення кримінальних правопорушень, звернувся через свого представника до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з відповідною заявою. З метою встановлення місцезнаходження Договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2018 Позивач звертався до Київської міської прокуратури з заявою від 13.10.2023 вих. № 13-10/2023-01, яка була направлена за належністю до Миколаївської обласної прокуратури для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства. З листа Миколаївської обласної прокуратури № 10/1-9092-23 від 30.10.2023 вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32018100000000268 від 03.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, доручено слідчим слідчого відділу Управління СБУ в Миколаївській області, про що 13.09.2023 винесено відповідну постанову. Після вивчення матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено відсутність Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рубльовою К. О. 03.04.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №№ 444, 445. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 17/02-31 від 14.12.2023, винесеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рубльовою К. О., Позивачу відмовлено у видачі дубліката Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого останньою 03.04.2018 за реєстровим № 444,445, у зв`язку з відсутністю примірника посвідченого документа у справах приватного нотаріуса, що унеможливлює здійснення вказаної нотаріальної дії відповідно до приписів статей 5 та 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. Суд зауважує, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У той же час, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа і відсутністю можливості отримання дублікату такого документа у позасудовому порядку, Позивач вимушений звернутись до суду з метою усунення перешкод у здійсненні правомочностей власника нерухомого майна, зокрема, шляхом розпорядження таким майно. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що втрата правовстановлюючих документів фактично призвела до неможливості констатації факту приналежності вказаного нерухомого майна позивачу перед третіми особами. Судом взято до уваги, що під час міжмовного перетворення прізвища позивача виникли розбіжності у результаті заміни слов`янських літер українськими, а тому прізвища [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними. З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved