Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 11.01.2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості за договором позики у сумі 20000 доларів США, проценти за користування позикою у сумі 16000 доларів США. Ухвалою від 06.02.2024 року провадження у справі відкрито. 07.03.2024 року відповідач [PERSON] подав до суду електронною поштою заяву про перенесення судового засідання у зв`язку з проходженням ним військової служби в Харківському регіоні. При цьому до заяви доказів на підтвердження зазначеної інформації відповідачем не додано. В подальшому до судових засідань відповідач [PERSON] також не з`явився та будь-яких заяв до суду не направив. Ухвалою суду від 16.05.2024 року витребувано з [INFO] відомості щодо перебування [PERSON] у складі ЗСУ, проте відповіді на ухвалу суду до теперішнього часу судом не отримано. 20.06.2024 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Таким чином, відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином відповідно до вимог діючого цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що між сторонами був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000,00 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути до 16.04.2023 року. В зв`язку з неповерненням відповідачем суми боргу, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відзиву на позов або будь-яких інших письмових пояснень по суті спору від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 04.04.2023 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] суму в розмірі 20000 доларів США, яку зобов`язався повернути до 16.04.2023 року, про що власноручно склав письмову розписку /а.с.49/. При цьому в розписці зафіксовано умову договору позики, що у випадку затримки пеня в розмірі 20% від суми буде нараховуватись кожний місяць з 01.05.2023 року. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] грошові кошти в зазначений в розписці термін не повернув. Позивач [PERSON] направляв на адресу відповідача Претензію (вимогу), в якій вимагав задовольнити в позасудовому порядку вимоги у розмірі 36000 доларів США. Вказану вимогу відповідач [PERSON] отримав 29.09.2023 року, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.10-17/. Вказані обставини в ході судового розгляду справи стороною відповідача не спростовані. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами 04.04.2023 року було укладено договір позики, про що суду надано власноручно написану розписку відповідача [PERSON] . На теперішній час боргові зобов`язання відповідачем не виконані. Вказані обставини в ході судового розгляду справи відповідачем не спростовані. Приймаючи до уваги положення умови договору сторін щодо нарахування пені у випадку затримки повернення боргу, суд погоджується з наведеним в позовній заяві розрахунком заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved