Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну та моральну шкоду в сумі 667 321,88 грн., судовий збір у сумі 6 673,22 грн. Вимоги обґрунтував тим, що 27.02.2023 року о 05 год. 30 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 217230, д.н. [NUMBER] по автодорозі Р-51 Харків-Мерефа-Павлоград, 68 км, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, погодних умов, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не впорався з керуванням, через, що автомобіль занесло і останній допустив зіткнення із зустрічним автомобілем Вольво В50, номерний знак на червоному фоні [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 850,00 грн. Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 року № 538, страхова сума за шкоду, заподіяну ману потерпілих, за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності була встановлена у розмірі 130\~000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 158/03-23, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Вольво В50, ідентифікаційний номер [NUMBER] , що належить позивачу, складає 612\~821,88 грн., вартість матеріального збитку складає 393\~373,36 грн. 07.09.2023 року провадження у справі відкрито з призначенням до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 24.10.2023 року, яке не одноразово відкладалося у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів по справі, від яких заперечень на позов до суду не надійшло. 05\~лютого 2024\~року підготовче\~провадження по\~справі було\~закрито та\~призначено справу\~до розгляду\~по суті\~на 03\~квітня 2024\~року.\~Відповідачі по\~справі викликалися\~до суду з наданням оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, але не з`явилися. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, проте надали спільну заяву в якій просили розглянути справу у їхню відсутність, повністю підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити, а також не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи у судове засідання знову не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їхню відсутність до суду не надходило, також вони не надали і відзиву. Крім того, про день, час та місце проведення судового засідання їх було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, судом встановлюється повторна неявка у судове засідання відповідачів по справі без поважних причин, що дозволяє суду розглянути справу по суті на підставі наявних у ній доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно ст.\~ст.\~76-82\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення.\~Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень. Суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 09.03.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 632/319/23 провадження № 3/632/185/23 Первомайського міськрайонного суду Харківської області ухвалено постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. (а.с.14). На підтвердження понесених витрат надано висновок № 158/03-23 від 27.02.2023 року по 16 березня 20023 року, складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Вольво В50, ідентифікаційний номер [NUMBER] , що належить позивачу, складає 612\~821,88 грн., вартість матеріального збитку складає 393\~373,36 грн. (а.с.20-28). Вартість проведеної експертизи № 158/03-23 року складає 4\~500,00 грн. Станом на 30 травня 2022 року страховий поліс № 208811368, укладений [PERSON] із Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» був діючий, тобто відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 року № 538, страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності була встановлена у розмірі 130\~000,00 грн. на одного потерпілого. Позивач 01.03.2023 року надсилав повідомлення про ДТП до страховика ПРАТ «СК «Український страховий стандарт» на дві адреси, а також 12.04.2023 року надіслав заяву про виплату страхового відшкодування до страхової компанії, про що свідчать копії заяв та повідомлень (а.с.63-74). Вважає що з Приватного акціонерного товариства «Страхової Компанії «Український страховий стандарт» на його користь повинно бути стягнуто страхове відшкодування майнової шкоди у розмірі 130\~000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1\~300,00 грн. З [PERSON] на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 482\~821,88 грн., втрити на проведення експертної оцінки 4\~500,00 грн. та моральна шкода 50\~000,00 грн., судовий збір у розмірі 5\~373,22 грн. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2013 року, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд при постановленні рішенні застосовує норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. \~ \~ \~ \~ Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє … об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.» Безумовно у зв`язку з ДТП позивач зазнав душевних страждань та переживань внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, неможливості ним користуватися, пошуку коштів на відновлення пошкодженого автомобіля, порушення нормальних життєвих зв`язків, спричинення проблем з роботою, виникнення пригніченого стану. Хвилювання та думки про те, як відновити автомобіль, а також те, що вартість ремонтних робіт перевищує розмір його доходу тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі та він не міг використовувати автомобіль для власних потреб, вказані обставини спричинили низку негативних наслідків, тобто моральну шкоду для позивача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачем доведено спричинення йому матеріальної та моральної шкоди, які не були спричинені внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. В порядку ст. ст. 141-142 ЦПК України відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст. 23, 1187 ЦК України,

Outcome: approved