Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області № 307/3199/19 від 12 лютого 2020 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, витрати на утримання дочки значно зросли. Наразі дочка відвідує дитячий садок та готується до переходу до школи. Вона працює офіційно адміністратором ЦНАП в Буштинській селищній раді. Заробітна плата складає близько 11000 грн. Коштів, які були призначені рішеннням суду на утримання дитини в розмірі 1500 грн., вистачає лише на оплату садочка та покупку мінімальних дрібниць. Наразі вона має на утриманні дочку, працює офіційно і інших джерел для отримання коштів немає. Відповідач не сплачує вчасно аліменти, а саме з 23 квітня 2024 року взагалі кошти не перераховував, у зв`язку із чим виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 12392,00 гривень, що підтверджується розрахунком державного виконавця Андрусів Н.І. ВП № 62116604 від 23 квітня 2024 року. Враховуючи наведене, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та стягнути із відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 26 квітня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2018 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2020 року, що набрало законної сили 25 березня 2020 року, розірвано (а.с.17-22). Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] ,батьком якої згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , значиться відповідач (а.с.28). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 25 березня 2020 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень до досягнення нею повноліття, починаючи з 11 жовтня 2019 року (а.с.17-22). Довідкою № 139 виданою виконавчим комітетом Буштинської селищної ради с. Вонігове Тячівського району Закарпатської області від 23 квітня 2024 року, підтверджується, що позивачка [PERSON] , жителька [ADDRESS] має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як убачається з долученої копії виконавчого листа №307/3199/19, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 14 травня 2020, з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2019 року і до її повноліття (а.с. 7-8). Постановою про відкриття виконавчого провадження № 62116604 від 19 травня 2020 року, головним державним виконавцем Тячівського РВ ДВС Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гудзенко Н.І. на підставі виконавчого листа № 307/3199/19 від 14 травня 2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2019 року (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] у ВП №62116604, виданого Тячівським ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] станом на 23 квітня 2024 року заборгованість становить 12\~392,00 грн. (а.с.23-27). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. У відповідності до ст. 180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Правилами ч. 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства",\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Пунктом 23 вказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до ст.\~192\~СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, однак є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. При цьому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у заявленому до стягнення розмірі є завищеними, та не доведено останньою можливість сплати відповідачем аліментів у вказаному розмірі. Таким чином, враховуючи вік дитини сторін, та пов`язані з цим витрати на її харчування, навчання, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів, на утримання дочки до 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial