Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

21 квітня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно з якою остання просить суд: 1) Визнати недійсною довіреність від 15 січня 2022 року, посвідчену приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округ Київської області Приймак Альоною Петрівною, видану на ім`я [PERSON] від [PERSON] , [INFO] , на вчинення правочинів; 2) Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1\\2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак Альоною Петрівною; 3) Скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, 1\\2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] до його розірвання судом 09 січня 2020 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , як 22 січня 2022 року померла від хвороби. На праві власності донька мала 1\\2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивачці після смерті доньки стало відомо, що 15 січня 2022 року донькою була підписана довіреність на ім`я [PERSON] , згідно з якою останній мав право вчиняти будь-які дії щодо відчуження частини належної доньці квартири. 20 січня 2022 року [PERSON] продав вказану частку квартири своїй матері [PERSON] . Позивачка вважає, що незаконними діями відповідача [PERSON] , який скористався тим, що покійна донька приймала лікарські препарати, під час дії яких не могла усвідомлювати значення своїх дій, отримав довіреність, за якою переоформив 1\\2 частку вказаної квартири та позбавив позивачку право на 1\\4 частку спадкового майна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 червня 2023 року. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського нотаріального округу Київської області Приймак Альони Петрівни копію довіреності, посвідченої та виданої 15.01.2022 на ім`я [PERSON] та [PERSON] та копію договору купівлі-продажу 1\\2 частини квартири, укладеного 20.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] . 31 травня 2023 року на адресу суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просили суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивачки на користь відповідачів понесені ними судові витрати по наданню правничої допомоги в сумі 20 000,00 грн. Відзив обґрунтовано тим, що 18 червня 2010 року [PERSON] ,Я подарувала своєму сину [PERSON] ,В та малолітній внучці [PERSON] по 1\\2 частки квартири [ADDRESS] . 10 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поділу спільного майна подружжя, а 09 січня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.. [PERSON] зловживала спиртними напоями та просила у доньки грошові кошти В листопаді 2021 року [PERSON] в листопаді 2021 року передала документи на квартиру [PERSON] . [PERSON] запропонувала посвідчити на ім`я [PERSON] \~ довіреність щодо розпорядження квартирою і висловлювала думку щодо повернення частки квартири до [PERSON] , яка всі свої заощадження віддала на лікування внучки [PERSON] . [PERSON] постійно перебувала в адекватному стані, у свідомості, не маючи при цьому будь-яких психічних розладів. 15 січня 2022 року [PERSON] пішла до нотаріуса і посвідчила на ім`я свого батька [PERSON] довіреність щодо розпорядження останнім належною часткою квартири. 20 січня 2022 року [PERSON] на підставі довіреності продав частку квартири [PERSON] . [PERSON] прочитала вказаний договір та схвалила його зміст. [INFO] [PERSON] померла в результаті злоякісного новоутворення, але до останнього часу перебувала у свідомості та все розуміла. 12 червня 2023 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Приймак А.П. надійшов лист на виконання ухвали суду від 17.05.2023. 15 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Анзійчук А.І. надійшла відповідь на відзив. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що позивачку протиправно позбавили права на спадкування 1\\4 частки спадкового майна. Відповідачі безпідставно намагаються стягнути з позивачки витратна на правничу допомогу. 15 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Анзійчук А.І. надійшли клопотання про витребування доказів та залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряка Ольгу Сергіївну. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року за клопотанням представника позивача адвоката Анзійчук А.І. витребувано докази та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. 21 червня 2023 року на адресу суду надійшов лист КНП БМР «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» на виконання ухвали суду від 15.06.2023. 26 червня 2023 року на адресу суду надійшли докази КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» на виконання ухвали суду від 15.06.2023. 17 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Анзійчук А.І. про розгляд справи без участі представника позивача адвоката Анзійчука А.І. з проханням задовольнити в повному обсязі позовні вимоги у даній справі. 17 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачів [PERSON] і [PERSON] - адвоката Дідич П.В., згідно з якою остання просить суд провести засідання, призначене на 17 липня 2023 року у відсутність сторони відповідачів, просить задоволити клопотання про виклик свідків, закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті. 21 серпня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Анзійчука А.І. про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи в Інституті психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України. 05 вересня 2023 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження для вирішення питання про призначення судово-психіатричної експертизи та про відкладення судового розгляду для визначення експертної установи. Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача щодо повернення до стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено. 15 березня 2024 року на адресу суду повернулася цивільна справа з листом експертної установи про залишення ухвали суду без виконання у зв`язку з не оплатою експертизи. Ухвалою суду від 19 березня 2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18 квітня 2024 року. 18 квітня 2024 року судом протокольно постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 18 квітня 2024 року. Через неявку позивача та її представника в судове засідання, призначене на 18 квітня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 20 травня 2024 року. Через повторну неявку в судове засідання позивача та її представника адвоката Анзійчука А.І., судовий розгляд у справі, призначений на 20 травня 2024 року, відкладено на 17 червня 2024 року. В судове засідання, призначене на 17 червня 2024 року,\~ позивач та її представник адвокат Анзійчук А.І. не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися судом своєчасно, у тому числі через електронний суд, у якому зареєстрований представник позивача - адвоката Анзійчук А.І. 17 липня 2023 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява від представника позивача адвоката Анзійчука А.І., у якій останній просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги просив суд задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі та їх представник адвокат Дідич П.В. просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача вважала за доцільне розглядати справу за відсутності сторони позивача через те, що їм відомо про розгляд справи, вони не оплатили вартість судової експертизи та втратили інтерес до справи. Додатково представник відповідача адвокат Дідич П.В. зробила заяву про те, що після ухвалення судового рішення вона надасть докази на понесення відповідачами витрат на правничу допомогу на суму 20000,00 грн. Від виклику та допиту інших свідків, заявлених у раніше поданому до суду клопотанні, вона відмовляється. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені судом своєчасно. Звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності сторони позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є донькою відповідачки [PERSON] та рідною сестрою відповідача [PERSON] ЇЇ покійна племінниця [PERSON] довго хворіла, перенесла дві операції, лікувалася в інституті раку. [PERSON] до останнього все розуміла, перебувала в адекватному стані. Вона також була присутня, як батько з [PERSON] ходили до нотаріуса, нотаріус близько 15 хвилин наодинці спілкувалася з [PERSON] , після чого посвідчила довіреність останньої. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є цивільною дружиною відповідача [PERSON] та на протязі останніх чотирьох років життя його доньки [PERSON] , була знайома з нею. Психічне здоров`я доньки [PERSON] було добрим, вона до смерті все розуміла, її ніхто не заставляв продати свою частку квартири. [PERSON] знала, що квартиру потрібно продати і за ці грошові кошти її лікувати. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 23 вересня 1999 року до 08 січня 2020 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , яка 20 липня 2010 року на підставі договору дарування з [PERSON] від 18 червня 2010 року, набула право власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS] . 20 січня 202 року на підставі договору купівлі-продажу з [PERSON] , від імені якої згідно довіреності від 15 січня 2022 року діяв [PERSON] , [PERSON] набула право власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, організацією поховання якої займся [PERSON] . [PERSON] в період часу з 06 січня 2022 руко до 13 січня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» з діагнозом «Рак яєчників». При вирішенні справи суд виходить з наступного: Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. \~\~ Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна\~ сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною другою статті 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За змістом статей 215, 216 ЦК України право на оспорювання правочинів мають не лише сторона (сторони) правочину, але й заінтересовані особи, що не є сторонами правочину. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Статтею 225 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Так, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє ч.1 ст. 237 ЦК України. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства ч.3 ст. 237 ЦК України. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє ч.1 ст. 239 ЦК України. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю ч.1 ст. 244 ЦК України. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі ч.3 ст. 244 ЦК України. Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії ч.1 ст. 247 ЦК України. Правочин може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховний Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 439/212/14-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, від 28 червня 2023 року у справі № 373/892/20. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними довіреності від 15 січня 2022 року, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] щодо розпорядження належної останній частки квартири та договору купівлі-продажу вказаної частки квартири від 20 січня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , позивачкою не спростовано презумпцію правомірності правочину, чим не доведено позовні вимоги щодо того, що довіреність на відчуження квартири і договір купівлі - продажу частки квартири було укладено поза межею волевиявлення власника частки вказаної квартири [PERSON] . Стороною позивача не надано доказів того, що [PERSON] в момент підписання довіреності на відчуження частки квартири не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. За клопотанням представника позивача, судом призначено у справі судово-психіатричну експертизу з даного питання, проте через її не оплату стороною позивача, експертною установою матеріали справи повернуто до суду без виконання ухвали суду про призначення судово-психіатричної експертизи. За вказаних обставин судом констатовано те, що стороною позивачем не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог щодо визнання недійсними довіреності від 15 січня 2024 року на відчуження частки квартири [PERSON] та договору купівлі-продажу вказаної частки квартири, укладеного між відповідачами. За загальним правилом, визначеним статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що є одним із основоположних його принципів. За змістом частини третьої зазначеної норми, обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які посилається особа як на підставу своїх вимог або заперечень покладається на кожну із сторін. Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2023 року у справі № 357/3212/23 у виді накладення арешту та встановлення заборони на відчуження 1\\2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , необхідно скасувати відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витати у справі, пов`язані зі платою судового збору, при ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed