Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 29 листопада 2017 року [PERSON] уклала із Акціонерним товариством «Ідея Банк» Кредитний договір №F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року. 07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року укладеним між AT «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п.2.1.Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК; «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного Договору його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року в сумі 48575,06грн., з яких: 16058,14грн. - заборгованість за основним боргом; 32516,92грн. - заборгованість за відсотками; 0грн. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п.5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п.4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором № F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року в розмірі 48575,06грн., з яких: 16058,14грн. - заборгованість за основним боргом; 32516,92грн. - заборгованість за відсотками, та понесені судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Надали до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якому Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що за умовами вказаного договору їй 29.11.2017 року було надано кредитні кошти у загальній сумі 23062,99грн. зі строком користування 30 місяців зі сплатою 16,5% річних. Погашати кредит вона мала щомісяця до другого числа рівними частинами по 1603,35грн., що випливає із графіку зазначеного у п.6.1. договору. Умови зазначеного договору виконувалися нею належним чином до січня 2019 року, після чого через скрутне фінансове становище вона не змогла погашати кредит. Таким чином, нею було здійснено 13 платежів по 1603,35грн. на загальну сумі 20843,55грн. Зазначене випливає також із розрахунку заборгованості наданого позивачем, у якому зазначено, що сума боргу по кредиту складає 16058,14грн. та графіку погашення боргу, з якого вбачається, що заборгованість, що підлягала до погашенню станом на 02.02.2019 року складає 16058,14грн. Як вбачається із п.6.1. договору при погашенні кредиту, крім іншого, з неї стягувалася комісія. Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 вказав, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У своїй постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з нікчемністю умови договору про стягнення комісії, сплачувані нею суми на погашення кредиту повинні були розподілятися на погашення боргу та відсотків за користування кредитом. Отже, залишок боргу за кредитом становить 4882,75грн. Вказана сума боргу визнається нею. Заборгованість зі сплати процентів визнається нею у межах трирічного строку позовної давності у сумі 2416,96грн. (4882,75 х 16,5% /365 х 1095). Додатково повідомляє, що вона є інвалідом 2 групи, а відтак, згідно вимог ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому за рахунок держави. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що 29 листопада 2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №F94.13078.003418452 (а.с.6-9). Відповідно до умов кредитного договору вбачається, що [PERSON] 29.11.2017 року було надано кредитні кошти у загальній сумі 23062,99грн. зі строком користування 30 місяців зі сплатою 16,5% річних. Погашати кредит вона мала щомісяця до другого числа рівними частинами по 1603,35грн., що випливає із графіку зазначеного у п.6.1 Кредитного договору. Отже, досліджені докази підтверджують, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит в розмірі 23062,99грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено,\~що істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року укладеним між AT «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.24-25). Згідно п.2.1.Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК; «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного Договору його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13078.003418452 від 29 листопада 2017 року в сумі 48575,06грн., з яких: 16058,14грн. - заборгованість за основним боргом; 32516,92грн. - заборгованість за відсотками; 0грн. заборгованість за комісіями. Згідно п.5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п.4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цей висновок узгоджується із правовою позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Отже, за умовами кредитного договору від 29.11.2017 року [PERSON] було надано кредитні кошти у загальній сумі 23062,99грн. зі строком користування 30 місяців зі сплатою 16,5% річних. Погашати кредит вона мала щомісяця до другого числа рівними частинами по 1603,35грн., що випливає із графіку зазначеного у п.6.1. договору. З графіку щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.13), заявлених вимог та відзиву на позов відповідачки вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 16058грн.14коп. Вказана сума боргу визнається відповідачкою. Відповідно до погодженого сторонами строку кредитування, відсотки за користування кредитом повинні були нараховуватися станом на 29.05.2020 року в межах строку надання кредиту - 30 місяців. Відповідачкою не сплачені відсотки за користування кредитом за період з 02.02.2019 року по 29.05.2020 року в розмірі 2274грн.17коп. відповідно до графіка щомісячних платежів як додатку до паспорта споживчого кредиту (а.с.13). Вимоги позивача щодо стягнення відсотків з відповідачки після 29.05.2020 року станом на 31.01.2024 року не грунтуються на вимогах законодавства. Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту (основний борг) в розмірі 16058грн.14коп. та відсотків за користування кредитом в розмірі 2274грн.17коп., всього в сумі 18332грн.31коп. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно пункту 12 перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362,559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було встановлено з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин. Таким чином, з 12.03.2020 року по 30 червня 2023 року на території України діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а отже, усі строки позовної давності, що не сплили станом на 12.03.2020 року, є автоматично продовженими на час дії такого карантину. Законом №2120-ІХ від 15.03.2022 року було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та доповнено новим пунктом 19 яким зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Позивачем не пропущений строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом. \~ \~ \~ \~ Суд не вбачає підстав для зарахування сплачених сум комісії в погашення боргу за тілом кредиту, оскільки на цей час правовідносини щодо повернення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом існують між позивачем і відповідачкою. АТ "Ідея Банк", який отримував суми комісії за кредитним договором, не є на цей час стороною правовідносин, які склалися між позивачем, який набув право вимоги за договором факторингу, та відповідачкою. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №F94.13078.003418452 в розмірі 18332грн.31коп., який складається з основного боргу в розмірі 16058грн.14коп. та відсотків за користування кредитом в розмірі 2274грн.17коп., Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею ч.6 ст.141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. За таких підстав, оскільки позивач сплатив при зверненні до Ковпаківського районного суду м.Суми судовий збір у сумі 3028грн., позовні вимоги позивача задоволені частково, а відповідач є інвалідом другої групи, компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрати на сплату судового збору в розмірі 1142 грн.77коп. пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial