Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит №19492 від 16 квітня 2019 року в розмірі 25 733,92 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 гривень 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 19492, на умовах якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 13 750 грн., який надано в наступному порядку: у розмірі 11\~000 грн. на рахунок картки позичальника, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 2\~750 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Страхова компанія Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів (страхових сум) встановлених Договором добровільного страхування PR-63699 від 16 квітня 2019 року. Вказує, що відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами за кінцевим терміном погашення не пізніше 11 лютого 2020, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 330, 00%, проте не виконав свої зобов`язання. 15 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», уклали Договору факторингу № 20200615/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», в тому числі і до [PERSON] , порядковий номер згідно з реєстру боржників 24. Зазначає, що відповідач не виконувала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 травня 2024 року становить 25\~733 грн. 90 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі\~12 315 грн. 05 коп.; заборгованість за відсотками\~15 404 грн. 27 коп. Заборгованість відповідача за відсотками перед Кредитором станом на 31 травня 2024 року становить 5\~332 грн. 27 коп., з врахуванням погашень здійснених позичальником. Заборгованість за пенею становить - 3 720,00 грн. (нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги); 3% річних, згідно ч. 2 с. 625 ЦК України, становлять 1\~076 грн. 41 коп. (період нарахування 12 лютого 2020 23 лютого 2022); інфляційне збільшення - 3\~290 грн. 19 коп. (період нарахування 12 лютого 2020 -23 лютого 2022). Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу боржника було відправлено повідомлення про зміну кредитора від 25 червня 2020 року. Оскільки відповідачем\~кредитні зобов`язання\~не виконані,\~сума боргу\~підлягає примусовому\~стягненню. Ухвалою судді від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки,\~ не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 16 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 19492, на умовах якого відповідачу було надано кредит у розмірі 13 750 грн., який надано в наступному порядку: у розмірі 11\~000 грн. на рахунок картки позичальника, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 2\~750 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Страхова компанія Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів (страхових сум) встановлених Договором добровільного страхування PR-63699 від 16 квітня 2019 року. Згідно ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 1.2.2 визначено, що позичальник, підписанням цього Договору, підтверджує, що Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит надав йому необхідні пояснення з метою забезпечення Позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для Позичальника, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за Договором Факт отримання позивачем грошових коштів у розмірі 11\~000 грн. та у розмірі 2\~750 грн. за Договором про споживчий кредит №19492 від 16 квітня 2019 року, підтверджується наданими суду копіями платіжних доручень № CRD 63699 від 16 квітня 2019 року, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок картки [PERSON] , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та на поточний рахунок № [NUMBER] ТОВ «Страхова компанія Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів (страхових сум) встановлених Договором добровільного страхування PR-63699 від 16 квітня 2019 року. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами за кінцевим терміном погашення не пізніше 11 лютого 2020 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 330, 00%, проте не виконав свої зобов`язання. 15 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», уклали Договору факторингу № 20200615/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», в тому числі і до [PERSON] , порядковий номер згідно з реєстру боржників 24. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема 25 червня 2020 року на ім`я [PERSON] було направлено повідомлення про зміну кредитора за кредитним договором та роз`яснено, що у разі не сплати заборгованості, кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми боргу. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 травня 2024 року становить 25\~733 грн. 90 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі\~12 315 грн. 05 коп.; заборгованість за відсотками\~15 404 грн. 27 коп. Відповідно до умов п.6.4 Договору сторони встановили, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний день , Банк має право вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Таким чином, з укладанням кредитного договору №19492 від 16 квітня 2019 року у відповідача [PERSON] виник обов`язок повернути ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості та умовами кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, перестала сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Бачинський О.М. надав: договір про надання правової допомоги № 20240529-1 від 29 травня 2024 року, укладений із ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», відповідно до п. 4.2 якого розмір вартості послуг становить 7000,00 грн. (а.с. 44 на звороті); розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого розмір таких витрат складає 7000,00 грн. (а.с. 32), що включає в себе: оплату послуг адвоката за аналіз документів, за підготовку позовної заяви, за збирання доказі та подання процесуальних документів. Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з [PERSON] на користь позивача 5000,00 грн. таких витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved