Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області Грифлюк Р.І. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилася і подала заяву, в якій позов визнала повністю та просить розглядати справу в її відсутності. Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Представник законного представника [PERSON] позов підтримав повністю та пояснила, що відповідачка тривалий час не займалася та не займається вихованням дитини, не надає матеріальну допомогу дитині. Вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям. Так, між подружжям були напружені стосунки, але вони не розривали шлюб та уклали нотаріальний договір в 2023 році про визначення місця проживання дитини. Так як стосунки між ними погіршувалися, то в квітня 2023 року між ними розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу відповідачка не виконувала умови договору, яким були передбачені її обовязки по утриманню та вихованню дитини, тому батько вирішив звернутися до суду з даним позовом, так як відповідачка не змінила своє ставлення до виховання дитини, не утримувала дитину матеріально. Тому вона має бути позбавлена батьківських прав, оскільки вона їх фактично не виконує. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що відповідачку вона не бачила давно. Їхні діти ходять в дитячий садок і дитиною займається лише батько та його мати. Вона жодного разу не бачила в дитячому садку маму дитини, ні в будні дні, ні під час заходів, які проводилися в садку. Інколи батько [PERSON] залишав в них дитину, так як не мав можливості її забрати з садка. Вона чула, що відповідачка створила іншу сім`ю. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що [PERSON] сам виховує дитину Теону. Він є їхнім далеким родичем , їхні діти разом відвідують дитячий садок. До повномасштабного вторгнення він бачив відповідачку, а потім він виконував військовий обов`язок, і коли приходив у відпустку то бачив, що дитиною займався лише [PERSON] . Він чув, що між ними були сварки, але суть йому невідома, то їхнє особисте. Але останні чотири місяці, коли він вже був вдома, в садочку він бачив лише [PERSON] з дитиною. Відповідачку він не зустрічав давно. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дитини - позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26.04.2023 року № 717/418/23, з якого вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29.05.2023 року. 01.02.2023 року [PERSON] було призначено соціальну допомогу при народжені дитини, що підтверджується Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення від 20.02.2023 року. 01.03.2023 року між подружжям був укладений Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків та визначення місця проживання дитини, відповідно до якого місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] було визначено з батьком дитини, а мати зобов`язувалася за договором брати участь у вихованні та утриманні дитини. Проте, відповідачка не займалася та не займається вихованням своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дитину не підтримує, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується, довідкою №80 від 16.05.2024 року, виданою ясла -садок закладу дошкільної освіти №1 Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, довідкою № 649 від 10.05.2024 року, виданої Кельменецькою селищної радою Дністровського району Чернівецької області, характеристикою № 650 від 10.05.20924 року на [PERSON] , виданою Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області № 650 від 10.05.2024 року, висновком органу опіки та піклування Кельменецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області від 21.06.2024 року № 145. Такою своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Право дитини на утримання порушується відповідачкою, оскільки остання не утримує матеріально своїх дітей. Суд погоджується з позицією служби в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області та вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує матеріально свою дитину відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] , поданий законним представником [PERSON] до [PERSON] , третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід задовольнити повністю, а саме: слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 22.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка не надала доказів, що має захворювання та має на утриманні непрацездатних батьків, чоловіка. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1211 гривень 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 22 травня 2024 року. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України „ Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 2563 гривні. Оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то до негайного виконання слід звернути рішення в частині стягнення аліментів в розмірі 1281,50 грн. На підставі ст. ст. 150, 164-166, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved