Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 17.01.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і Овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі до умов договору. Відповідач не надала банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 17.10.2023 року відповідач має заборгованість 58\~351, 49 грн., яка складається з наступного: 33\~728, 91 грн. заборгованість за кредитом; 24\~622, 58 грн. заборгованість по відсоткам, 0,00 грн. штрафи. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, а тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 58\~351, 49 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684, 00 гривень. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.\~\~ Відповідач будучи неодноразово належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду повторно не прибула, участь у розгляді справи в суді не взяла, відзиву не подавала. Водночас неодноразово направляла на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, які за суттю змісту є аналогічними, за виключення дат судових засідань, які просила відкласти. Так, у клопотаннях просила суд звернути увагу на те, що з 24.02.2022 року проживає за адресою: [ADDRESS] , копію позовної заяви не отримувала, а тому не має можливості скористатись своїми правами щодо ознайомлення з матеріалами справи, як і не має можливості подати відзив на позовну заяву та відповідні докази і об`єктивно підготуватися до розгляду справи. Прибути за місцем реєстрації у м. Вишгород також не має можливості. Просила суд направити на адресу місця проживання копію позовної заяви з доданими до неї документами. Згідно судової повістки-повідомлення про судове засідання в цивільній справі від 15.04.2024 року на адресу місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] судом було направлено повістку про її виклик у судове засідання та копію ухвали про відкриття провадження у справі і копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, які після відкриття провадження у справі вже направлялися за адресою реєстрації відповідача, проте повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання та в подальшому направлені за адресою проживання також повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. \~ \~ \~ \~Судом було вжито всі можливі заходи, у тому числі, щодо виклику відповідача у судові засідання та направлення їй копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, як за адресою реєстрації, так і проживання для реалізації нею своїх прав, а також неодноразово за її клопотання відкладалися судові засідання. Разом з тим, провадження у цій справі відкрито 09 січня 2024 року і до цього часу справа не знайшла свого вирішення. Сам факт проживання відповідача не за адресою реєстрації, підставою для систематичного відкладення судових засідань бути не може. Крім того, відповідач не позбавлена можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі ст. 212 ЦПК України, або залучити для представлення її інтересів при розгляді справи в суді представника, відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України. Відтак, оскільки суд позбавлений можливості в черговий раз відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів без участі відповідача. За змістом ст. 223 ЦПК України, повторна неявка учасника справи незалежно від причин неявки, не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 17.01.2017 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» та їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав копію: витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Голд», розрахунок заборгованості за договором № б/н від 17.01.2017 року станом на 17.10.2023 року, копію анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів, копію паспорту відповідача, копію: виписки по рахунку відповідача за період з 17.01.2017 року по 17.10.2023 року, довідку за лімітами, довідку за картами. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 17.10.2023 року за кредитним договором рахується на загальну суму 58\~351, 49 гривень та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 33\~728, 91 гривень; заборгованості по відсоткам\~24\~622, 58 гривень. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу\~України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи невчиненням нею процесуальних дій. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови оппонента Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Так, згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника, яка долучена позивачем до позовної заяви процентна ставка не зазначена. Крім того, анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію. У вказаній анкеті-заяві не зазначено, яку саме картку відповідач бажає оформити, не зазначено даних про умови кредитування, а саме: кредитний ліміт, які проценти встановлено за користування кредитом, строк договору, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір пені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками та штраф. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Голд», як невід`ємні частини спірного договору та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms. Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Голд», як невід`ємні частини спірного договору та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у у АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 17.01.2017 року діяла процентна ставка 44,4% (поточна) та 88,8 % (прострочена), з 28.05.2021 року банком була змінена процентна ставка за користування кредитом на 40,8% (поточна) та 81,59…% (прострочена) і остаточна заборгованість по процентам була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки. Разом з цим, позивачем не було надано суду доказів виконання умов договору та вимог закону про повідомлення відповідача про зміну процентної ставки. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Акцент-Банк» також просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 33\~728, 91 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33\~728, 91 грн., яка утворилася станом на 17 жовтня 2023 року АТ «Акцент-Банк» зазначав, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у повному обсязі, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає. На підтвердження вказаних позовних вимог позивачем разом з позовною заявою було надано до суду розрахунок заборгованості за договором №б/н від 17.01.2017 року станом на 17.10.2023 року, довідку про видачу карток, довідку по лімітах, виписку по рахунку відповідача. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). З довідки за картками, наданої АТ «Акцент-Банк» вбачається, що відповідачу [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до серпня 2020 року та № [NUMBER] строком дії до березня 2027 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.01.2017 року станом на 17.10.2023 року та виписки по картці [PERSON] за період з 17.01.2017 року по 17.10.2023 року, відповідач здійснювала витрати кредитних коштів по рахунку № [NUMBER] та періодично вносила кошти на погашення кредиту. Виписка по картці відповідача, що міститься в матеріалах справи є належним доказом для визначення заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц. Оскільки відповідач фактично отримала кредит та користувалася ним, а використані кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, отже з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33\~728, 91 грн., що також підтверджується випискою по картці. Відповідно до статті 141\~ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву АТ «Акцент-Банк» задоволено частково, суд, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1\~551, 43 гривень, виходячи з розрахунку: 33\~728, 91 гривень (розмір задоволених позовних вимог) * 2 684 гривень (сума сплаченого судового збору) : 58\~351, 49 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 1\~551, 43 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial