Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

21.02.2024\~ [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Лісової про розірвання шлюбу, зазначивши, 10.08.2002 між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу подружжя малолітніх дітей не має.\~Позивач зазначає, що останні роки стосунки з дружиною розладились, зникло порозуміння, стали частими сварки. Тривалий час подружжя живе своїм окремим життям та своїми [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.08.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1305. Відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2024 справа № 545/655/24 направлена за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2024, справа №545/655/24 направлена за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова за місцем реєстрації відповідача. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначений головуючий суддя суддя-доповідач: Тимченко А.М. Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином в установленому законом порядку, засобами поштового зв`язку надала заяву, які надійшла до суду 28.05.2024, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 10.08.2002. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідачем не зазначено та не надано доказів на заперечення обставин, викладених позивачем в позовній заяві, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 858,88 грн.

Outcome: approved