Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сауляк Є.В., звернулась до суду із позовом до Вінницької міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Ухвалою суду від 12.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. В подальшому, 15.04.2024 року, представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої, позивач просив встановити факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю та визнати право власності на спадкове майно. Заявлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно - квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , яка була йому надана згідно рішення Ленінської районної ради народних депутатів №6 від 13.01.1988 року. Позивач зазначає, що згідно довідки ТОВ "ЖЕО №581 від 19.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] будучи членом "Житлово будівельного кооперативу "СОЮЗ" отримав кооперативну квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та за дану квартиру ним повністю сплачені пайові внески. Позивач проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю з 2008 року по дату смерті, тому на її думку вважається такою, що прийняла спадщину. З метою оформлення спадщини, позивач звернулась до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюк Т.Є., яка 25.01.2024 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих №29/02-31), яку обгрунтувала відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , чи належність її до будь-якої із черг спадкоємців, а також відсутність документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Вказані вище обставини й стали підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02.04.2024 року витребувано у Приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є., належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 24.04.2024 року витребувано з Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) інформацію щодо наявності актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 03.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сауляк Є.В. позов підтримав за обставин, що викладені у ньому, просив вимоги [PERSON] задоволити в повному обсязі. Представник відповідача Вінницької міської ради [PERSON] в задоволенні позову просив відмовити. В письмових поясненнях зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів сплати спадкодавцем [PERSON] пайових внесків за квартиру, а також документів що підтверджують факт проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем в період з 2008 року до часу смерті. Відзиву на позов подано не було. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 2 ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Статтею 315 ЦПК України визначено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 9.01.2021 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки №23/15 від 28.12.2023 року про зареєстрованих (проживаючих) у житловому приміщенні осіб, виданої ОСББ "ТРАВНЕВИЙ 22", [PERSON] проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] без реєстрації з 2008 року. Як вбачається із акту №23/14 про встановлення фактичного проживання громадянина, головою ОСББ "ТРАВНЕВИЙ 22" в присутності сусідів-свідків проведено обстеження квартири [ADDRESS] . Внаслідок обстеження встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , фактично проживає за даною адресою без державної реєстрації місця проживання з 2008 року по сьогоднішній день. Згідно акту №18496 від 27.12.2023 року складеного ТОВ ЖЕО №1, [PERSON] проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] з 2008 року по теперішній час. З відповіді Державного архіву Вінницької області на адвокатський запит вбачається, що спадкодавцю [PERSON] було надано квартиру за адресою [ADDRESS] , згідно рішення Ленінської районної ради народних депутатів №6 від 13.01.1988 року. Довідкою ТОВ "ЖЕО №581 від 19.02.2024 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] будучи членом "Житлово будівельного кооперативу "СОЮЗ" отримав кооперативну квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та за дану квартиру ним повністю сплачені пайові внески. Крім того, відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] являється власником квартири за адресою [ADDRESS] . Постановою від 25.01.2024 року приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюк Т.Є. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (вих №29/02-31), у зв`язку з відсутності документів, що підтверджують факт родинних стосунків спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] чи належність її до будь-якої із черг спадкоємців, а також відсутність документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75527602 від 23.01.2024 року, після смерті [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюк Т.Є. заведено спадкову справу. Відомості про видані свідоцтва про право на спадщину відсутні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом спадкодавця [PERSON] , який помер в 2021 році. Зазначив що в 1989 році вони разом отримували кооперативні квартири та заселялись в будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що спадкодавець заселився в квартиру разом з [PERSON] , з якою дійсно проживав однією сім`єю по день її смерті. Свідку не відомо чи перебували вони у зареєстрованому шлюбі, але всі сприймали їх як сім`ю, оскільки вони підтримували шлюбні стосунки. Вони разом вели господарство, допомагали один одному, піклувались один про одного. Разом з ними проживала онука - [PERSON] , яка є позивачем по справі. Повідомив що онука проживала разом зі спадкодавцем протягом останніх 15-ти років. Після смерті спадкодавця брала участь у його похованні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона постійно проживає в будинку за адресою [ADDRESS] , починаючи з 2007 або 2008 року. На момент переїзду на проживання за вказаною адресою в квартирі [ADDRESS] постійно проживали [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та онукою - [PERSON] . Зазначила що [PERSON] та [PERSON] , поводили себе відповідно як подружжя. Піклувались про позивачку як про онуку. Після смерті бабусі позивач доглядала [PERSON] , це виражалось у допомозі по господарству, супроводі його на прогулянках у дворі. Після смерті [PERSON] сусіди допомогали позивачці у зборі коштів на поховання. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Обставина спільного проживання за адресою [ADDRESS] , позивача разом з [PERSON] , який помер [INFO] , ведення ними спільного господарства, догляду [PERSON] за [PERSON] понад 5 років, підтверджується наведеними вище доказами та показами свідків, а відтак суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю підлягає задоволенню. Згідно із пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (був чинним на момент сплати пайових внесків), частини 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири (повного внесення свого пайового внеску) член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , будь які інші спадкоємці попередньої черги відсутні. Відповідно до п. 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Надані письмові докази, є достатніми та достовірними доказами, та в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, свідчать про доведеність проживання однією сім`єю позивача з померлою особою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням вищевказаного, позивач є спадкоємцем четвертої черги, та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших родичів померлого, які б звернулись із заявами про прийняття спадщини на квартиру немає. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналізуючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено факт проживання однією сім`єю позивача з спадкодавцем. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] четвертої черги та отримала спадщину від померлого, проживаючи з ним за однією адресою, суд визнає право власності на майно в порядку спадкування. Судові витрати за клопотанням позивача, підлягають залишенню за нею.

Outcome: approved