Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 17 травня 2007 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послугу ПриватБанку №б/н. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 36000 гривень. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно кредитну картку. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8 %. Далі у процесі користування рахунком 25.10.2021 р. Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку, тип - Карта Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» . При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 7023,70 грн., що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, Відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.10.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8 %. В процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п. 1.4 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, у зв`язку із чим станом на 25 лютого 2024 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 42244,46 грн., яка складається з: 33105,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9139,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 42244,46 грн. за кредитним договором № б/н від 17.05.2007 року, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2024 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення (а.с.8). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідачки, але поштові відправлення №0600261543866 та №0600269841939 повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відмовився», тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Відповідачка клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачкою відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: відповідачка 17 травня 2007 року підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій вказано, що [PERSON] ознайомилася та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с.37). Також, відповідачкою 25.10.2021 було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с143-165) та паспорт споживчого кредиту з використанням кредитної картки «Універсальна» та «Універсальна Gold», якою було узгоджено, що реальна річна процентна ставка поза межами пільгового періоду відсотків річних: в розмірі: 42% - для картки «Універсальна»; 40,8% - для картки «Універсальна голд» (а.с. 134-142). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було надано виписку за договором б/н за період 04.06.2007-28.02.2024 щодо користування [PERSON] кредитними коштами (а.с. 38-72). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 76-89), заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25.02.2024 року складається з: 33105,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 9139,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.\~599\~ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За правилами ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.\~638\~ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина третя статті 12, частина перша статті 81\~ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем від 25.10.2021 сторони узгодили реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача у розмірі: процентна ставка у межах пільгового періоду для карт «Універсальна» 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду (для картки «Універсальна») 42%, 40,08 % - для картки «Універсальна Gold». (а.с. 134/142). За правилом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Також, установивши, що заява та паспорт про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», в якій зазначена процентна ставка, була підписана позичальником та узгоджено річну процентну ставку та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки суми відповідної заборгованості. Відповідачка на спростування цих обставин не подала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання за договором б/н від 17 травня 2007 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 42244,46 грн., яка складається з: 33105,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9139,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved