Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сторін в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно та на своє утримання у розмірі 1/4 усіх доходів відповідача щомісячно. Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON] , [INFO] , на даний час з відповідачем проживають окремо, відповідач дитину не утримує, допомоги не надає, проходить військову службу у м.Львові, має можливість утримувати дитину та її до досягнення диною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась; подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву, заперечень, клопотань в судове засідання та до позову не подав. Про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.20). Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи з постановленням заочного рішення. Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про шлюб і про народження (а.с.5,6), сторони перебувають в шлюбі з 20.05.2022 та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про склад сім`ї (а.с.7), дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не надав докази участі в утриманні дружини та малолітнього сина, а таке свідчить, що він не надає допомоги ні дитині, ні дружині з якою дитина проживає. Указаними обставинами позивач обґрунтувала позовні вимоги та вони відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину та аліменти одному із подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України). Як встановлено ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд визнає доведеним факти ухилення відповідача від виконання обов`язків із утримання його малолітньої дитини та дружини, з якою проживає дитина, можливості відповідачем надавати позивачу відповідну матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на матеріальний стан відповідача який з мотиву позову працює, інших осіб на утриманні не має, поганий стан здоров`я не підтвердив, інших обставин, які б об`єктивно впливали на розмір аліментів та неможливість відповідача їх сплачувати, не наведено. Враховуючи наведене, суд визнає справедливим визначення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/4 частки доходів платника аліментів щомісячно. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved