Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, в якому просила встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється двоюрідним дядьком [PERSON] , визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 2(два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер двоюрідний дядько [PERSON] . Після смерті останнього залишилось спадкове майно земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,98 га, яка розташована на території Горішненської сільської ради. Позивачка вказує, що не може оформити належну їй спадщину після померлого [PERSON] , оскільки вона пропустила встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини, також нотаріус не зміг встановити її родинні відносини з спадкодавцем. Позивачка зазначає, що в с.Новостав Горохівського району Волинської області народились рідні сестри [PERSON] , 1906 року народження, та [PERSON] , 1919 року народження. Згідно відповіді Державного архіву Волинської області, у частково перевірених збережених метричних книгах про народження церкви Святої Трійці м.Берестечко Дубенського повіту (в прихід входило с.Новостав) за 1917-1919 року про народження [PERSON] у 1919 році в с.Новостав не виявлено. В перевірених частково збережених метричних книгах про народження церкви Святого великомученика Димитрія, с.Липа Дубенського повіту (в прихід входило с.Новостав), за 1905-1907 роки відомостей про народження [PERSON] в 1906 році в с.Новостав не виявлено. Також повідомлено, що за інші роки метричні книги не надходили, що унеможливлює проведення пошуку відомостей про народження вищевказаних сестер, а також померлого [PERSON] , 1950 р.н. Окрім того, Державний архів Волинської області повідомив, що згідно перевірених метричних книг церкви Покрову Пресвятої Богородиці с. Голятин Горохівського повіту, християнин с.Новостав [PERSON] та християнинка [PERSON] , 23 роки, одружились 1 березня 1929 року (актовий запис № 8 від 01.03.1929 року). [PERSON] , одружившись, отримала прізвище « [PERSON] ». [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] у них спільне прізвище до одруження було « [PERSON] », спільне по батькові « [PERSON] », спільне місце народження і проживання - с.Новостав. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народжується дочка [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народився син спадкодавець [PERSON] . Отже, [PERSON] , 1934 року народження, являлася рідною племінницею [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON] по лінії своєї матері [PERSON] . 10 січня 1960 року [PERSON] укладає шлюб із [PERSON] , дружині присвоюється прізвище [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народжується дочка [PERSON] . У зв`язку із одруженням у 1983 році [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] ». Отже, позивачка у справі [PERSON] по лінії своєї матері [PERSON] , являється двоюрідною племінницею [PERSON] . Позивачка зазначила, що інші спадкоємці на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] відсутні. Остання вказала, що після померлого спадкодавця не прийняла спадщину у встановлений законом строк, оскільки вважала, що спадщина належить їй у зв`язку з тим, що вона є єдиною спадкоємницею після померлого [PERSON] , доглядала за ним, регулярно відвідувала останнього в інтернаті. Після смерті спадкодавця позивачка вступила у володіння спадковим майном, має на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно, доглядає за даним майном. Також позивачка вважала, що факт реєстрації з померлим у певний період згідно витягу з погосподарської книги за 2006-2010 роки, давало їй право вважати, що вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, а з 2011 року спадкодавець фактично проживав у психоневрологічному інтернаті, де вона була відповідальною за нього, а також найближчою родичкою. З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 26.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 березня 2024 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Голодевич Галини Степанівни витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії; витребувати від Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Державному реєстрі актів цивільного стану витяг із Державного реєстру актів цивільного стану про факт народження [PERSON] , [INFO] (по батькові записано зі слів матері). Ухвалою суду від 22.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 01 липня 2024 р. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 14.05.2024 р., останній просив справу розглянути без його участі, при вирішенні питання щодо задоволення позову поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Позивачка після смерті [PERSON] претендує на належне останньому спадкове майно як спадкоємець за законом п`ятої черги. Відтак, факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав після померлого [PERSON] . Фактичні обставини справи, встановлені судом. Із відповіді Державного архіву Рівненської області на запит [PERSON] від 08.12.2023 р. № 632/01-28/23 вбачається, що церковно-метричні книги по с. Новостав Дубненського повіту Волинської губернії на зберігання до Державного архіву Рівненської області не надходили. З архівної довідки Державного архіву Волинської області Волинської обласної державної адміністрації від 18.01.2022 року №30/01.27 вбачається, що по перевіреним метричним книгам церкви Покрову Пресвятої Богородиці с. Голятин Горохівського повіту встановлено, що «Крестьянин с.Новостава [PERSON] » /Mieszkaniec wsi Nowostawa Semen syn Emeliana Melniczuk/ «так у документі», 21 рік, православного віросповідання (перший шлюб) та «Крестьянка с.Новостава ?устина Игнатіева Бискуп /Mieszkanka wsi Nowostawa Justina corka Ignatia Biskup/ «так у документі», 23 роки, православного віросповідання (перший шлюб) одружились 01 березня 1929 року (актовий запис № 8 від 1 березня 1929 року) (а.с.14). Таким чином, у березні 1929 року одружились [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». У [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Місце народження [PERSON] с. Новостав. Дана обставина стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] 10.01.1960 р. одружилась з [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.16). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилась [PERSON] , [INFO] . Місце народження с. Новостав (свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.17). [PERSON] одружилась та змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.18). [PERSON] є позивачем у даній справі. Матеріалами справи також встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого була [PERSON] , що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 28 березня 2024 року за №00044281037. З даного витягу також вбачається, що [PERSON] проживала в с. Новостав. Отже, [PERSON] та [PERSON] мають однакове прізвище та по-батькові, а також проживають в одному селі Новостав Горохівського району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.10). З листа Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради від 23.02.2024 р. №108 вбачається, що підопічний [PERSON] , 1950 року народження, перебував у Берестечківському психоневрологічному інтернаті з 22.12.2011 року по 17.11.2011 року; контактною особою із числа родичів була зазначена [PERSON] (с. Новостав, Луцького р-н); тіло померлого [PERSON] було передане [PERSON] для поховання в с. Новостав Луцького району Волинської області (а.с.23). Згідно довідки Берестечківського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради від 14.02.2024 р. №92, підопічний [PERSON] , 1950 року народження, дійсно проживав у вищеназваній установі, знаходився на повному державному забезпеченні з 22.12.2011 року (Наказ № 66 від 22.11.2011), був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] від 23.12.2011 (запис №90 в Будинковій книзі для реєстрації місця проживання підопічних Берестечківського психоневрологічного інтернату) та відрахований з числа підопічних у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с.18). Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за 2001-2005 роки Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, виданого старостою виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області [PERSON] 14.03.2024 р. за №187, згідно із записом в погосподарській книзі будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] обліковується за померлою [PERSON] . Зареєстровані в погосподарській книзі за №2 за 2001-2005 рр. наступні особи [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , син (а.с.19). Відповідно до витягу з погосподарської книги №2-а за 2006-2010 роки Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, виданого старостою виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області І.Д.Маслійчуком 14.03.2024 р. за №188, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] наступні особи: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї; [PERSON] , [INFO] , двоюрідна внучка, [PERSON] , [INFO] , двоюрідний внук, [PERSON] , [INFO] , двоюрідна племінниця (а.с.20). Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за 2011-2015 роки Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, виданого старостою виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області І.Д.Маслійчуком 14.03.2024 р. за №189, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , двоюрідна внучка; [PERSON] , [INFO] , двоюрідний внук (а.с.21). Відтак, з досліджених документів вбачається, що позивач [PERSON] у 2006-2010 роках була зареєстрована за однією адресою з [PERSON] в [ADDRESS] . Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2008 року визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,20 га на підставі державного акта на право приватної власності на землю ВЛ № 066627; визнано за [PERSON] право власності на майновий пай на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай ВЛ №0217734, грошова оцінка якого складає 2390,00 гривень; визнано за [PERSON] право власності на грошові кошти в сумі 2983 гривень 24 копійки, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] Горохівської філії Ощадного банку України. Згідно даного рішення єдиними спадкоємцями після померлої [PERSON] за законом є її син [PERSON] , який є інвалідом 1-ої групи, являється недієздатним та племінниця [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] після смерті своєї тітки [PERSON] прийняла спадщину (а.с.22). Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.10.2011 р. «Про окремі питання спадкування» до родичів п`ятого ступеня споріднення належать діти двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінники та племінниці), діти двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Таким чином, дослідивши усі надані суду докази окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, а саме той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , а, відтак, двоюрідним дядьком позивачки [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вимога про встановлення даного факту є підставною і підлягає задоволенню. Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON] підтвердили також в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Щодо вимоги про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 0,98 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №052568 (а.с.11). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як встановлено судом, позивачка є спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] Будучи спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. Проте, приватний нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2024 р. №93/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,98 га, що розташована на території Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що нотаріусу на оформлення спадщини не подані документи, що підтверджують родинні відносини та пропущений строку для прийняття спадщини. 09.04.2024 р. на запит суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Луцького\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Голодевич\~Г.С.\~за №01-09/125\~від 03.04.2024\~р. з додатками. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76455177 від 02.04.2024 р., після померлого [PERSON] за заявою позивачки [PERSON] заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 72096340. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76455197 від 02.04.2024 р. вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом, який претендує на спадкове майно спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплив 17 квітня 2021 року, а 05 березня 2024 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вважала себе єдиним спадкоємцем, доглядала останнього, згодом регулярно відвідувала його в інтернаті, після смерті спадкодавця вступила у володіння спадковим майном, маючи на руках правовстановлюючі документи та доглядаючи спадкове майно. Також позивачка вважала, що факт реєстрації зі спадкодавцем у 2006-2010 роках (з 2011 р. останній проживав в інтернаті) давав їй право вважати, що вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. В судовому засіданні позивачка додатково пояснила, що їй було відомо про реєстрацію місця проживання [PERSON] у психоневрологічному інтернаті. Вказала, що земельний пай знаходиться в оренді, проте, договір оренди земельної ділянки вона не укладала і сказати, хто є орендарем не може. Поважною причиною пропуску строку позивач зазначила і поганий стан здоров`я, проте жодними належними доказами цей факт не підтвердила. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини. Суд також враховує значний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та поданням позовної заяви до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визначення відповідачеві додаткового строку для прийняття спадщини буде порушувати права та законні інтереси органу місцевого самоврядування за місцем знаходження спадкового майна Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, яка при вирішення спору покладалась на розсуд суду. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням\~наведеного суд\~вважає,\~що правові\~підстави для\~задоволення позову\~ про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини відсутні, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі суд залишає за позивачем. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 3, 1216, 1217, 1265, 1268-1272, 1296 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial