Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви вказує на те, що 11.06.2024 [PERSON] був госпіталізований до КП «ДБЛПД» ДОР» лікарем-психіатром ЦМЛ м. Першотравенськ [PERSON] . Після особистого огляду [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБЛПД» ДОР» лікарем [PERSON] було зроблено висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] до стаціонарного відділення, у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідності його лікування в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву. Суду пояснив, що [PERSON] тривалий час хворіє на психічне захворювання, у зв`язку з чим йому призначено 2 групу інвалідності. Кілька разів проходив лікування на стаціонарі, останній раз лікувався з 31.10.2023 по 01.12.2023. Наразі був госпіталізований до лікарні за заявою батька, оскільки психічний стан [PERSON] різко погіршився, він почав себе неадекватно поводити, у нього погіршився сон, він став агресивним, душив батька. Раніше [PERSON] вчинив акт агресії стосовно своєї матері, побив її, від отриманих травм вона згодом померла. Тому батько боїться, що син може спричинити і йому якусь шкоду. Під час обстеження комісією лікарів психіатрів встановлено: контакт з хворим носить малопродуктивний характер. Напружений. На питання не відповідає, лише відкриває очі, при цьому погляд наляканий, щось бормоче собі під носа. Пасивно чинить супротив огляду, відмовляється сідати на стілець. Критика до свого стану порушена. Встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром». З огляду на те, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, проявляє агресію, через що він становить небезпеку для оточуючих, а тому комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». [PERSON] виказав згоду на лікування. Представник [PERSON] - адвокат Верба А.П. у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Просить врахувати те, що [PERSON] зазначив, що він згоден на лікування. Прокурор [PERSON] заяву лікаря- психіатра підтримує. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» 11.06.2024 за направленням лікаря-психіатра ЦМЛ м. Першотравенськ [PERSON] .. При обстеженні [PERSON] у приймальному відділенні КП «ДБКЛПД» ДОР черговий лікар-психіатр [PERSON] підтвердив наявність тяжкого психічного розладу, був встановлений діагноз; «Шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром». Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 12.06.2024 року встановлено, що хворий [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим: контакт з хворим носить малопродуктивний характер, напружений, на питання не відповідає, лише відкриває очі, при цьому погляд наляканий, щось бурмоче собі під носа. Пасивно чинить супротив огляду, відмовляється сідати на стілець, критика до свого стану порушена. Встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». Лікар вказує на те, що внаслідок тяжкого психічного захворювання [PERSON] , проявів агресивної поведінки, він становить небезпеку оточуючих, а тому він потребує госпіталізації до психіатричного закладу, відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Враховуючи те, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, що обумовлює його небезпеку для оточуючих, суд приходить до висновку, що є підстави, передбачені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» без його усвідомленої згоди, для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved