Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.05.2010 року Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 23, від якого сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок несумісності поглядів на спільне життя та сімейні відносини, позивач просить шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає та просить судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду від 06.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, за змістом якої, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надавала, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.05.2010 року Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Крім того, сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.12.2021 року Пологівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.12.2021 року Пологівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 10-11). Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється несумісність характерів, а також різні погляди на життя, втрата почуття любові та взаємної поваги. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідачем не ставиться, тому судом не вирішується.

Outcome: approved