Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позиції учасників справи, процесуальні дії, вчинені по справі. 14.06.2022 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд зобов`язати Відповідача, Фізичну особу-підприємця [PERSON] , (місцезнаходження: [ADDRESS] ,ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) усунути перешкоди в користуванні Позивачем, [PERSON] , [INFO] , земельною ділянкою загальною площею 3.2901 га, кадастровий номер 5324883800:00:029:0011, розташованої в межах території Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області (колишньої Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області) шляхом повернення вказаної земельної ділянки позивачу . Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки загальною 3.2901 га, кадастровий номер 5324883800:00:029:0011, проведену на підставі договору оренди землі від 24.07.2012 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 20.12.2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 p.). Стягнути з [PERSON] ( РНОКПП: [NUMBER] , адреса місцезнаходження: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса проживання : [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 1984,80 грн. В обґрунтування позову зазначено, що Позивач, [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки площею 3.2901 га, кадастровий номер 5324883800:00:029:0011, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 508684 від 22 липня 2011 року. Після набуття права власності на вказану земельну ділянку у липні 2012 року Позивач згідно усної домовленості передала Відповідачу, ФОП [PERSON] , у тимчасове платне користування (оренду) належну їй земельну ділянку площею 3.29 га. Домовленість була усна, оскільки дозволяла б Позивачу повернути вказану земельну ділянку з орендного користування Відповідача у будь-який момент. Нещодавно Позивач повідомила Відповідача про намір самостійно обробляти земельну ділянку та прохала повернути її власність. Однак їй було повідомлено про існування договору оренди землі від 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та додаткової угоди до нього, яка була начебто укладена 20 грудня 2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 р.). Згідно зазначеного вище Договору оренди: Орендодавець, [PERSON] , надає, а орендар, Приватний підприємець [PERSON] , приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради, площею 3.29 га. Строк оренди - 5 (п`ять) років. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного с/г виробництва. Відповідно до Додаткової угоди до Договору оренди землі: 1) Пункт 2 договору викладено у новій редакції: «В оренду передається земельна ділянка площею 3.2901 гектарів, в тому числі ріллі 3.2901 гектарів. Кадастровий номер земельної ділянки 5324883800:00:029:0011. Цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належить Орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 508684.» 2) Пункт 5 викладено у новій редакції: «Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 133746,77 грн.» 3) Пункт 8 викладено в новій редакції: «Договір укладено строком на 16 (шістнадцять) років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Орендодавець визнає за Орендарем переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди земельної ділянки на новий термін за рівних умов після припинення цього Договору, за умови належного виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором.» Позивач вважає Договір оренди землі від 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та Додаткову угоду до нього від 20 грудня 2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 р.) такими, що не відбулися, оскільки Позивач зазначені угоди не підписувала, відсутнє підтвердження її волевиявлення на їх укладення. Фактично ці угоди є неукладеними, а тому їх державна реєстрація повинна бути скасована та усунута перешкода у користуванні Позивачем земельною ділянкою шляхом повернення її від Відповідача. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 17.06.2022 позовну заяву прийнято до провадження судді Коновода О.В.., відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження ( т. 1 , а.с. 20-21). 26.07.2022 представником відповідача - адвокатом Петраковим В.А. - подано відзив (т. 1, а.с. 41-49). У поданому відзиві представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. 02.08.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить про задоволення позовних вимог, зазначаючи, що аргументи представника відповідачів не варто брати до уваги (т.1, а.с. 61-63). 16.08.2022 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив (т.1, а.с. 71-76). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , показала суду, що вона має у своїй власності земельну ділянку орієнтованою площею 3.29, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Лубенського ( бувшого Хорольського ) району Полтавської області та яка на даний час перебуває в оренді [PERSON] Орендну плату за користування земельною ділянкою від [PERSON] отримувала на протязі десяти років. Земельну ділянку передала [PERSON] в період 2012 року коли було розпаювання земель. Ніяких додаткових угод не підписувала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , показав суду, що [PERSON] знає, так як привозив їй орендну плату за земельну ділянку , котра перебуває в користуванні [PERSON] . За яких умов укладався договір оренди земельної ділянки не відомо. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач, [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки площею 3.2901 га, кадастровий номер 5324883800:00:029:0011, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 508684 від 22 липня 2011 року. Після набуття права власності на вказану земельну ділянку у липні 2012 року Позивач згідно усної домовленості передала Відповідачу, ФОП [PERSON] , у тимчасове платне користування (оренду) належну їй земельну ділянку площею 3.29 га. Домовленість була усна, оскільки дозволяла б Позивачу повернути вказану земельну ділянку з орендного користування Відповідача у будь-який момент. Нещодавно Позивач повідомила Відповідача про намір самостійно обробляти земельну ділянку та прохала повернути її власність. Однак їй було повідомлено про існування договору оренди землі від 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та додаткової угоди до нього, яка була начебто укладена 20 грудня 2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 р.). Згідно зазначеного вище Договору оренди: Орендодавець, [PERSON] , надає, а орендар, Приватний підприємець [PERSON] , приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради, площею 3.29 га. Строк оренди - 5 (п`ять) років. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного с/г виробництва. Відповідно до Додаткової угоди до Договору оренди землі: 1) Пункт 2 договору викладено у новій редакції: «В оренду передається земельна ділянка площею 3.2901 гектарів, в тому числі ріллі 3.2901 гектарів. Кадастровий номер земельної ділянки 5324883800:00:029:0011. Цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належить Орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 508684.» 2) Пункт 5 викладено у новій редакції: «Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 133746,77 грн.» 3) Пункт 8 викладено в новій редакції: «Договір укладено строком на 16 (шістнадцять) років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Орендодавець визнає за Орендарем переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди земельної ділянки на новий термін за рівних умов після припинення цього Договору, за умови належного виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором.» Позивач вважає Договір оренди землі від 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та Додаткову угоду до нього від 20 грудня 2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 р.) такими, що не відбулися, оскільки Позивач зазначені угоди не підписувала, відсутнє підтвердження її волевиявлення на їх укладення. Фактично ці угоди є неукладеними, а тому їх державна реєстрація повинна бути скасована та усунута перешкода у користуванні Позивачем земельною ділянкою шляхом повернення її від Відповідача. Призначена судом 02.03.2023 року судова почеркознавча експертиза не була проведена у зв`язку із ненаданням експерту оригіналів договору оренди землі від 24 липня 2012 року ( зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської обалсті за № 532480004006078) та Додаткової угоди до нього від 20.12.2016 року ( номер запису про інше право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень :34128660 від 03.03.2017 р.). (Т. 1 а. с. 106-108). Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд звертає увагу, що ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02 березня 2023 року було витребувано від фізичної особи -підприємця [PERSON] оригінали договору оренди землі від 24 липня 2012 року ( зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської обалсті за № 532480004006078) та Додаткової угоди до нього від 20.12.2016 року ( номер запису про інше право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень :34128660 від 03.03.2017 р.). Відповідачем ухвала суду не виконана. Отже, оскільки відповідач не надав оригінал договору оренди землі від 24.07.2012р. та Додаткової угоди від 20.12.2016 р., враховуючи, що відсутність оригіналу договору унеможливлює проведення експертизи, та беручи також до уваги те, що висновок судової почеркознавчої експертизи має вирішальне значення у даному спорі, суд розцінює це як ухилення відповідача від участі в експертизі, а тому визнає факт непідписання (а отже і неукладення) позивачем [PERSON] договору оренди землі від 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та додаткової угоди до нього, яка була начебто укладена 20 грудня 2016 року (номер запису про інше речове право: 19298344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 34128660 від 03.03.2017 р.). Що стосується ненадання оригіналу спірного договору оренди позивачем, то це відповідає підставі заявленого позову, згідно якої примірник договору оренди землі від 24 липня 2012 року та Додаткової угоди до нього від 2016 року, у [PERSON] відсутній з огляду на те, що такий договір оренди нею не укладався. Щодо наявності відміток «згідно з оригіналом» на доданій до позовної заяви копії оспорюваного договору оренди землі від 24.07.2012 року та угоди від 20.12.2016, то ця обставина не свідчить про наявність у неї оригіналу спірного правочину, натомість пояснює виконання вимог ст. 95 ЦПК України юридично необізнаною особою. Крім того, суд бере до уваги, що позивачем та її представником було вжито всі необхідні дії для надання оригіналу договору оренди землі 24 липня 2012 року (зареєстрований 28 грудня 2012 року у відділі Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області за № 532480004006078) та додаткової угоди до нього, яка була начебто укладена 20 грудня 2016 року, зокрема направлено ряд адвокатських запитів, заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, ряд клопотань про витребування оригіналу договору у відповідача . Норми права, застосовані судом. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК Українивстановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав га обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі. За змістом ст. ст. 14, 16 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. За наведених обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди позивач [PERSON] не підписувала та, відповідно, істотні умови цього договору не погоджувала, а тому такий договір є неукладеним. Питання виплати орендної плати позивачеві не являється предметом дослідження в даному спорі. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц , ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок; більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 серпня 2022 року у справі № 597/977/21, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. - що відповідає вимогам ст. ст. 26, 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 16.06.2020 року Великою Палатою Верховного Суду (далі - ВП ВС) ухвалено постанову у справі №145/2047/16-ц, в якій ВП ВС висловила думку, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено (не підписано)), не підлягає визнанню недійсним. ВП ВС дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів, позаяк цей спосіб захисту є неефективним. Натомість ефективним способом захисту права, в контексті фактичних обставин справи №145/2047/16-ц є усунення перешкод у користуванні належним власнику майном, тобто негаторний позов. Таким чином, зі змісту вказаної правової позиції ВП ВС убачається, що залежно від фактичних обставин справи, належними способами захисту прав власника майна, що є предметом неукладеного (не підписаного) договору, слід розглядати звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому майном, або про повернення такого майна як безпідставно набутого. За наведених підстав позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене вище та у відповідності до ст. ст. 11, 15, 16, 202, 203, 205, 206, 207, 215, 229-233, 391, 627, 638, 642 ЦК України, ст. ст. 19, 30, 76, 103, 104, 133, 137, 141, 264-65, ЦПК України, ЗУ «Про оренду землі»,суд -

Outcome: approved