Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання батьком своїх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 19 травня 2015 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу у подружжя народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час разом не проживають, діти проживають разом із ним та перебувають на його самостійному вихованні та утриманні. 14 травня 2024 року між батьками укладено договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дітей. З метою встановлення факту самостійного утримання та виховання батьком дітей є необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів він імені та в інтересах дитини, без участі матері, у зв`язку із чим просив визначити місце проживання дітей із батьком відповідно до укладеного нотаріально посвідченого договору, а також встановити юридичний факт самостійного виховання та утримання батьком своїх неповнолітніх дітей. Заявник в судове засідання не з`явився, однак просив розгляд справи провести без його участі та заявлені вимоги задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та представник органу опіки та піклування Магальської сільської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи без їх участі та повідомили, що не заперечують проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Договором, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. від 14 травня 2024 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] визначили місце проживання дітей з батьком за адресою с. Рідківці Чернівецького району, в той час коли мати дітей зареєстрована та проживає окремо, а саме за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. У вищевказаному договорі [PERSON] та [PERSON] визначили, що батько піклується за дітьми, бере участь у їх вихованні та утриманні, забезпечує дітям достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. Таким чином, факт проживання дітей з батьком, утримання та самостійного виховання батьком дітей повністю підтверджується наданими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З акту Рідківського старостинського округу № 2 від 15 травня 2024 року слідує, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком за адресою [ADDRESS] , знаходяться на його утриманні, мати дітей разом з чоловіком та дітьми не проживає. Крім того, зазначене не заперечувалось та визнано матір`ю дитини та органом опіки та піклування, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітніх дітей та їх перебування на повному утриманні батька. Враховуючи викладене суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи перш за все із інтересів дітей вважає, що подана заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт, що батько самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей, чинним законодавством не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: approved