Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом, 05 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був виданий виконавчий напис за № 10903, яким з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал»\~була стягнута\~заборгованість на\~підставі кредитного\~договору №\~0985401854\~від 07.07.2019\~року,\~укладеного між\~ним і\~ТОВ «ІНФІНАНС»,\~правонаступником якого\~є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору № 14-07/21 про відступлення права вимоги від 14.07.2021 року. Відповідно до виконавчого напису стягнуто заборгованість у загальному розмірі 105237,89 грн., яка складається з: трьох процентів річних за період з 14.07.2021 по 17.08.2021 в сумі 93897,89 грн., інфляційні збитки за період з 14.07.2021 по 17.08.2021 в сумі 10840 грн. Позивач вважає, що такі суми є спірними, оскільки можуть стягуватися лише разом зі стягненням основного зобов`язання. З 24 липня 2019 року він проходить військову службу, є учасником бойових дій та в силу закону звільнений від сплати штрафних санкцій. Більш того, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, що взагалі виключало можливість видачі виконавчого напису на підставі такого договору. За цих підстав позивач просить визнати виконавчий напис, виданий 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрований у реєстрі за № 10903, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року у справі було вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Справа Краматорським міським судом Донецької області розглянута не була. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. У листопаді 2023 року справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ухвалою якого від 04 грудня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24 травня 2024 року судом була винесена ухвала про витребування у ТОВ «Вердикт Капітал» та приватного нотаріуса Сазонової О.М. копій документів, на підставі яких виданий виконавчий напис. ТОВ «Вердикт Капітал» було повідомлено про неможливість виконання ухвали суду, оскільки такі документи знаходяться у справі нотаріуса. В свою чергу, приватним нотаріусом Сазоновою О.М. ухвала суду не була виконана та причини її невиконання не повідомлені. У судовому засіданні представник позивача адвокат Харламов Д.В. позов підтримав та вважав можливим розглянути справу на підставі наявних даних та доказів. Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал» про розгляд справи був повідомлений належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов у встановлений строк не надав, тому справу розглянуто на підставі наявних даних та доказів у відсутності представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 05 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був виданий виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 10903, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступника ТОВ «ІНФІНАНС» на підставі кредитного договору № 0985401854 від 07.07.2019 року три проценти річних у сумі 93897,89 грн. та інфляційні збитки в сумі 10840 грн., нараховані за період з 14.07.2021 року по 17.08.2021 року, а всього 105\~237 грн. 89 коп. Не погоджуючись із вказаним виконавчим написом, позивач звернувся до суду з цим позовом. При вирішенні спору між сторонами, суд ураховує, що за загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України\~\~\~«Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною. Згідно з виконавчим написом з позивача на користь відповідача були стягнуті три проценти річних у сумі 93897,89 грн. та інфляційні збитки в сумі 10840 грн., нараховані за період з 14.07.2021 року по 17.08.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас у справі відсутні докази невиконання позивачем свого грошового зобов`язання перед кредитором, щоб надавало право для нарахування сум, визначених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 15\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно положень Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення\~Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, тобто з 18 березня 2014 року, та триває по теперішній час. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою від 05.10.2021 року № 121189, виданої начальником відділу кадрів військової частини [NUMBER] , позивач [PERSON] з 24 липня 2019 року по теперішній час бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи в районі проведення операції Об`єднаних сил: н.п.м. Бахмут, Краматорськ Донецької області. Отже, на переконання суду, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника. Крім того, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Отже, з 22.02.2017 року втратив чинність п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис, який оскаржується, вчинений нотаріусом 05.10.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватися до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Доказів, що кредитний договір, за яким нотаріусом було стягнуто заборгованість, був посвідчений нотаріально, відповідач суду не надано. Отже, нотаріусом не були дотримані умови вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 05 жовтня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 10903, про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному\~розмірі 105\~237\~(сто\~п`ять тисяч\~двісті тридцять\~сім)\~грн.\~89\~коп.,таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивачем у зв`язку з поданням позовної заяви та заяви про забезпечення позову був сплачений судовий збір у розмірі 1362 грн. (908 + 454). Відповідно до\~частини\~1\~статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Оскільки позов задоволено, вказані витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved