Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Адвокат Павленко Сергій Валерійович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (далі - ТОВ «Інстафінанс») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.12.2021 між ТОВ «Інстафінанс» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії/позики за №ID6797731 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID4909901), відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти, які, останній, зобов`язався повернути у строки, визначені в договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені умовами цих договорів. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу в користування кредитні кошти, однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним договором не виконав, в зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 17 159,00 грн., з яких: 10 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 249,00 грн. - заборгованість по процентам, 4 410,00 грн. - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується на умовах післяплати. З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань просить стягнути зазначену заборгованість в примусовому порядку. 29.09.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 05.12.2021 між ТОВ «Інстафінанс» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії/позики за № ID6797731 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID4909901, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10 500 грн., мета кредиту- споживчі цілі, строк кредитування -14 днів, які останній, зобов`язався повернути у строки, визначені в договорі, сплатити проценти за користування грошима в розмірі 1,5 % в день. Відповідно до умов Паспорту споживчого кредиту, Клієнт перед укладенням Договору отримав інформацію, яка надається до укладення договору, ознайомився та погодився із всіма умовами надання послуг ТОВ «Інстафінанс», які розміщені на офіційному порталі ТОВ «Інстафінанс» https://www.dinero.ua . Відповідно до Розділу 1 Загальних умов Договору портал - рахунок Кредитодавця -будь який поточний банківський рахунок Кредитодавця, заначений у спеціальних умовах. Відповідно до п. 2.1 розділу 1 Договору, встановлення договірних відносин між Сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: на порталі Позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, у відповідному полі заявки Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки, на яку бажає отримати кредит. Після заповнення вищевказаної заявки Позичальник створює Особистий кабінет на Порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на порталі. Позичальнику надається пропозиція Кредитодавця Спеціальних умов Кредиту на основі інформації, наданої в Заяві. За запитом Позичальника Кредитодавець повинен надати Позичальнику пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. Позичальник має право проаналізувати Пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів. Натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на використання персональних даних Позичальника для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфеденційності, використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом, встановлення договірних відносин з Кредитодавцем, як передбачається Договором та складення Договору. Код підтвердження буде надіслано Кредитодавцем на Номер телефону Позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження Позичальник підписує та приймає Пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Кредиту згідно норм Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3.1. Розділу 2 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати Кредит (Кредити) Позичальнику в межах Ліміту Кредитної лінії, на основі Заяви (заяв) Позичальника та за умовами їх схвалення, і Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю Суму наданого кредиту та сплатити всі відповідно договірні компенсації до останнього для строку оплати. Відповідно до п. 3.3. п. 3. Розділу 2 Кредитного договору Позичальник також може замовити продовження Строку оплати або перенесення на пізніше Дату повного погашення за Кредитом на умовах післяплати Сторони домовились, що несплата Позичальником Договірних платежів або Плати за організацію продовження до 23 год. 50 хв. останнього дня Строку оплати є вільним, самодостатнім та усвідомленим волевиявленням Позичальника змінити дату оплати та продовжити дії Договору на строк та за ціною, визначеними у Спеціальних умовах кредиту. Відповідно до п. 4.1.1. - 4.1.2. п. 4 Розділу 4 Кредитного договору за користування сумами, які надаються в якості Кредиту (Кредитів) за Договором та в межах Ліміту кредитної лінії, Позичальник повинен сплачувати Кредитодавцю Проценти за Кредитом за процентною ставкою, визначеною в Спеціальних умовах Кредиту. Оплата процентів за Кредитом здійснюється до останнього дня Строку оплати. Проценти за Кредитом обчислюються за весь період часу, коли Кредит (Кредити) використовувався (використовувалися) Позичальником, починаючи з першого дня надання Кредиту та закінчуючи днем, коли всю Суму Кредиту було повернуто Кредитодавцю. Відповідно до листа Акціонерного товариства «Таскомбанк» на запит ТОВ «Інстафінанс» від 06.07.2023 № 0201, грошовий переказ від ТОВ «Інстафінанс» в розмірі 10 500 грн., 05.12.2021 о 14:46 зараховано на картковий рахунок [NUMBER] . Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. За розрахунком позивача станом на 14.07.2023 відповідач має прострочену заборгованість перед банком на загальну суму 17 159,00 грн., з яких 10 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 249,00 грн. - заборгованість по процентам, 4 410,00 грн. - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується на умовах післяплати. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, форма якого відповідає вимогам чинного ЦК України, та досягнуто згоди щодо його істотних умов. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, форма якого відповідає вимогам чинного ЦК України, та досягнуто згоди щодо його істотних умов. Також суд зазначає, що відповідно до Розділу 1 Загальних умов Договору - рахунок Кредитодавця - будь який поточний банківський рахунок Кредитодавця, заначений у спеціальних умовах, натомість з наявних в матеріалах справи Спеціальних умов неможливо встановити який банківський рахунок належить відповідачу та чи перераховані кредитні кошти саме на рахунок відповідача. Однак суду не надані докази підтвердження того, що банківська картка [NUMBER] , на яку було перераховані кредитні кошти у розмірі 10500 грн належить відповідачу і що відповідач просив перерахувати кредитні кошти саме на цю картку. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність відкритого рахунку на ім`я відповідача, надання йому у позику грошових коштів, наявності кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості. Суд вважає, що сам по собі розрахунок позивача, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують обставини, викладені в позовній заяві, оскільки суд позбавлений можливості встановити, яку суму коштів отримав відповідач, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена нею, а яка частина сплачена не була, та чи взагалі був укладений кредитний договір. Суд вважає, що лише наявність виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення зазначеної позивачем заборгованості з відповідача. При цьому у суду відсутній обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Інстафінанс», що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed