Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обгрунтування якого вказав, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок в цілому складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 58,70 кв.м, житловою площею 29,80 кв.м, сараю «Б», вбиральні «В», гаража «Г», погребу «Д», огорожі № 2-5, водопроводу № 6. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому 10 листопада 2023 року в реєстрі за № 1-832 державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Т.І., спадкоємцем часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з яких: частка належала спадкодавиці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Нощенком І.К. 12 березня 1980 року за реєстром № 352, та частка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Нощенком І.К. 12 березня 1980 року за реєстром № 355, є її дочка [PERSON] . Однак [PERSON] не встигла прийняти спадщини у зв`язку зі смертю [INFO] , тому спадщина у вигляді 3/4 часток житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] , та перейшла до позивача, спадкоємця за законом, двоюрідного брата. Для оформлення своїх спадкових прав щодо прийняття спадщини у вигляді житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , позивачем особисто 09 березня 2023 року через Першу Черкаську державну нотаріальну контору було подано заяву, адресовану компетентним органам. Таким чином, залишається неприйнятою у спадщину 1/4 спірного житлового будинку, яка, належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] (після одруження - [PERSON] ). У видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] громадянки російської федерації [PERSON] позивачу відмовлено постановою державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. від 15 вересня 2023 року через те, що він не подав заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін із дня смерті спадкодавиці, тобто [PERSON] Дійсно, його двоюрідна [PERSON] , громадянка російської федерації, до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак ще у 2021 році вона приїхала в Україну, в м. Пирятин Полтавської області, з метою надання необхідної допомоги та здійснення догляду за своєю рідною матір`ю [PERSON] . Термін свого законного перебування на території України [PERSON] продовжувала шляхом звернення із відповідними заявами до Державної міграційної служби України в Полтавській області. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , яка була похована в м. Пирятин Полтавської області, після чого стан здоров`я [PERSON] значно погіршився, тому вона вирішила про її переїзд до позивача, в Черкаси. Починаючи з жовтня 2022 року, [PERSON] стала проживати спільно з позивачем і його родиною за адресою: [ADDRESS] , де їй приділялись увага, турбота і надавалась всіляка допомога. У віці 58 років вона померла в м. Черкаси в будинку, в якому спільно проживала з позивачем. За її бажанням вона похована була у м. Пирятин Полтавської області, реєстрацію її смерті було проведено 01 лютого 2023 року у Пирятинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її рідний син [PERSON] , який є громадянином російської федерації, зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , але він не бажає приймати спадщину в Україні у вигляді частки спірного житлового будинку, тому у встановлений законом строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, з урахуванням того, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач проживав разом із нею, з урахуванням того, що звертаючись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , він мав на увазі спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в цілому, а не його частки, з урахуванням того, що після смерті [PERSON] і прийняття спадщини після неї він фактично управляє частками спадкового будинку, вважає є правові підстави для визнання його особою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] фактично. Просив встановити факт його, [PERSON] , спільного проживання разом зі спадкодавицею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті, яка наступила [INFO] ; встановити факт прийняття ним, [PERSON] , спадщини після смерті [PERSON] ; визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та дала аналогічні викладеним у ній пояснення. Просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Пирятинської міської ради у судове засідання не з`явився, направив листа про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. У судовому засіданні позивач, який був допитаний як свідок в порядку, передбаченому ст.234 ЦПК України, пояснив, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Разом з нею проживала та доглядала її перед смертю її донька [PERSON] , яка приїхала з росії та є громадянкою рф. Вони проживали в Пирятині у будинку тітки по [ADDRESS] . Після смерті тітки [PERSON] залишилися проживати сама у будинку і він вирішив забрати її до себе у м. Черкаси, оскільки вона не збиралися повертатися в росію, а вирішила залишитися в Україні. З 15 жовтня 2022 року вона проживала з родиною позивача у його будинку у [ADDRESS] . Там вона проживала до дня своєї смерті [INFO] . Позивач перевіз та поховав її у м. Пирятині біля її батьків. У росії в неї залишився проживати брат та рідний син, які не претендують на спадщину померлої та не заперечують, щоб позивач оформив її на себе. Позивач оформив право на частини будинку, що належав [PERSON] , доглядає за ним. Однак нотаріально не може переоформити право власності на решту частини, що залишилася після смерті двоюрідної сестри. У судовому засіданні допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили ті обставини, що позивач восени 2022 року забрав до себе проживати двоюрідну сестру [PERSON] , яка приїхала з росії до матері в м. Пирятин та доглядала її до смерті, а потім переїхала жити до позивача в м. Черкаси. Проживала вони разом з позивачем до самої смерті [PERSON] у січні 2023 року. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] (а.с.18, 70 на звороті) Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок в цілому складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 58,70кв.м, житловою площею 29,80 кв.м, сараю «Б», вбиральні «В», гаража «Г», погребу «Д», огорожі № 2-5, водопроводу № 6 (а.с.25-29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому 10 листопада 2023 року в реєстрі за № 1-832 державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Т.І., власником часток\~житлового будинку\~з відповідною\~часткою господарських\~будівель і\~споруд,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ була\~ [PERSON] ,\~з яких частка належала спадкодавиці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Нощенком І.К. 12 березня 1980 року за реєстром № 352 (а.с.19), та частка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Нощенком І.К. 12 березня 1980 року за реєстром № 355 (а.с.39,40). частка домоволодіння належала її доньці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Нощенком І.К. 12 березня 1980 року за реєстром № 352 (а.с.19,40). [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.15, 21, 20, 22-24). [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] та не встигла прийняти спадщину після її смерті, так як [INFO] померла (а.с.32). Спадщина у вигляді 3/4 часток житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] , перейшла до позивача, спадкоємця за законом, двоюрідного брата померлої [PERSON] позивача [PERSON] , згідно із ст.1276 ЦК України, у зв`язку з чим він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.11). Таким чином, залишилися неприйнятою у спадщину 1/4 спірного житлового будинку, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] (після одруження - [PERSON] ). У видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] громадянки російської федерації [PERSON] позивачу відмовлено постановою державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. від 15 вересня 2023 року через те, що він не подав заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін із дня смерті спадкодавиці [PERSON] (а.с.34). [PERSON] , громадянка російської федерації (а.с.31) до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак ще у 2021 році вона приїхала в Україну, в м. Пирятин Полтавської області, з метою надання необхідної допомоги та здійснення догляду за своєю рідною матір`ю [PERSON] . Термін свого законного перебування на території України [PERSON] продовжувала шляхом звернення із відповідними заявами до Державної міграційної служби України в Полтавській області (а.с.33). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її рідний син [PERSON] , який є громадянином російської федерації, зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , але не бажає приймати спадщину в Україні у вигляді частки спірного житлового будинку, тому у встановлений законом строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.36-38). Позивач [PERSON] є двоюрідним братом померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ст.1265 ЦК України (а.с.63 на звороті, 65, 66, 67, 68). Відповідно до положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. На підставі ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З 15 жовтня 2022 року спадкоємиця [PERSON] постійно проживала з родиною позивача у його будинку у [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] , що підтвердили у судовому засіданні допитані свідки. Їх показання є узгодженими з іншими матеріалами справи. Підтвердити факт їх спільного проживання інакше, як у судовому засіданні, не можливо. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~\~\~\~\~\~Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~На підставі викладеного суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав позивача. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, останнім місцем проживання якої було: [ADDRESS] . Згідно вимог закону указаний факт свідчить про прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] , тому вимога позивача про встановлення факту прийняття спадщини є зайвою, такою, що дублює позовну вимогу про встановлення факту спільного проживання та не підлягає встановленню у судовому порядку. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання за ним права власності у порядку спадкування. Перешкодою для оформлення позивачем свого права на спадщину є пропуск ним строку для прийняття спадщини. У разі поновлення такого строку або встановлення факту прийняття спадщини у судовому порядку, у позивача відсутні перешкоди для нотаріального оформлення свого права на спадкове майно. Таким чином, оскільки законом передбачений позасудовий (нотаріальний) порядок оформлення права на спадщину, суд не може перебирати на себе функцію нотаріуса щодо оформлення спадкового майна.

Outcome: partial