Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] 05.06.2011 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №926. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, шлюб фактично розпався. На даний час [PERSON] засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Літинська виправна колонія №123». З огляду на викладене заявник [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2024 вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. У судове\~засідання учасники\~справи не\~з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством. Заявник в своїй заяві просила розгляд заяви провести у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Судом встановлено, що 05.06.2011 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №926. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.04.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькі області. Спільне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 у справі №127/27364/17, який залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.12.2021 та постановою Верховного Суду від 14.09.2022, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності, на строк: за ч. 4 ст. 187 КК 10 років, за п. 6, п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України 15 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим [PERSON] призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави. Наразі [PERSON] відбуває покарання у Державній установі «Літинська виправна колонія №123». Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам заявника. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення суд вважає за можливе залишити заявнику прізвище « [PERSON] ». Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved