Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

\~02.05.2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Сторони проживали разом без укладання шлюбу, у період з 2016 по 2022 роки. Від спільного проживання народилась спільна донька [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2023 року було стягнуто аліменти на утримання дитини на Користь відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.20232 року і до досягнення дитиною повноліття. Наразі обставини змінились і позивач не має змоги сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі, оскільки 28.04.2023 року він одружився та в нього народилась донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, у родині проживає дитина від першого шлюбу дружини - [PERSON] , [INFO] , яку він теж утримує та піклується. Дружина не працює, перебуває у декретній відпустці. У зв`язку з чим звертається до суду та просить зменшити розмір аліментів. Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі. 23.05.2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів. 23.05.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому зазначає, що народження у відповідача другої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. В задоволені позову просить відмовити. Ухвалою суду від 19.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволені позову просить відмовити. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис - №176. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судовим наказом виданим Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] 1/4 частини заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.02.2023 року. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб від 28.04.2023 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 28.04.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Згідно повторного свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 14.03.2024 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис - №133. Батько - [PERSON] мати - [PERSON] . Згідно повторного свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження виданим 06.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис - №34. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 106425,39 грн. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу\~статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Зі змісту ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~вбачається, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він має ще утриманців: двоє малолітніх дітей та дружину. Факт наявності у платника аліментів інших та виникнення законного обов`язку щодо їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини. Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, а тому суд, у відповідності до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, враховує такий при вирішенні даного спору. Отже, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану. Разом з тим, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має інших дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки [PERSON] , та суперечитиме її інтересам. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зменшення розміру аліментів суперечать інтересам дитини, її рівню життя, погіршать її матеріальне становище, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed