Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Представник Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання виконати умови договору та погасити заборгованість, щодо витрат на утримання в навчальному закладі. В обґрунтування позову зазначено, що 02 грудня 2021 року Харківський національний університет внутрішніх справ уклав договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року з відповідачем. Договором передбачено, що [PERSON] зобов`язується провести розрахунки (погашати зазначену суму заборгованості) витрат не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір. Строк вказаний у договорі з 10.01.2022 сума платежів на погашення заборгованості по договору складає у 2505,10 грн., строк закінчення 10.12.2022 року. Відповідно до п. 1.1 І розділу договору ЗВО надає Боржникові розстрочку на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його (її) утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, (надалі\~заборгованість), усього на суму 30060,42 грн. 10.12.2022 останній строк належної сплати заборгованості сплинув. Відповідач всупереч умов вказаного договору, не забезпечила своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ХНУВС не погашена. Представником ХНУВС було надіслано до відповідача повідомлення (вимога) про погашення заборгованості у розмірі 27 555 грн. 32 коп. за місцем її мешкання. За даними бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ згідно з довідкою № 4/691-д від 04.12.2023 станом на 24 листопада 2023 року, заборгованість відповідача становить 27 555 грн. 32 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Судові повістки, відповідно до вимог п.2 ч.7\~ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Відповідач повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Беручи до уваги ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ч. 1 ст.10ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч.5\~ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України). Частинами 1, 3 ст.13ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З вимог ст.16ЦК України\~вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст.81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2\~ст. 77 ЦПК України). Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. З матеріалів цивільної справи встановлено, що 02.12.2021 року Харківський національний університет внутрішніх справ уклав договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року з [PERSON] (а.с.17-18). Договором передбачено, що [PERSON] зобов`язується провести розрахунки (погашати зазначену суму заборгованості) витрат не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір. Строк вказаний у договорі з 10.01.2022 року сума платежів на погашення заборгованості по договору складає у 2\~505,10 грн., строк закінчення 10.12.2022 року. Відповідно до п. 1.1 І розділу договору ЗВО надає Боржникові розстрочку на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його (її) утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, (надалі\~заборгованість), усього на суму 30\~060,42 грн. Відповідно до п. 2.3. Договору Боржник зобов`язується забезпечити своєчасну сплату розстрочених сум заборгованості у строки, визначені Розділом І цього Договору. Згідно з п. 3.1. ІІІ розділу Договору Сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 10.12.2022 останній строк належної сплати заборгованості сплинув. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 626 Цивільного Кодексу України\~договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до умов Кредитних договорів кожна з Сторін договорів отримала як права так і обов`язки згідно укладених правочинів. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання Сторонами. Відповідач всупереч умов вказаного договору, не забезпечила своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконала в повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ХНУВС не погашена. Представником ХНУВС було надіслано до відповідача повідомлення (вимога) про погашення заборгованості у розмірі 27 555 грн. 32 коп. за місцем її проживання (а.с.14-15). За даними бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ згідно з довідкою № 4/691-д від 04.12.2023 станом на 24 листопада 2023 року, заборгованість відповідача становить 27\~555,32 грн.(а.с.13). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі звищенаведених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення позивачем при пред`явленні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2148 грн.(а. с. 1). Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2148 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved