Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики №0688303487. Згідно укладеного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого, ТОВ «Інфінанс» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №0688303487 від 22.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 233 500,00 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 213 500,00 грн. заборгованості за відсотками. Крім того, 20.08.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір №3347214711/460237. Згідно укладеного кредитного договору останній отримав грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №3347214711/460237 від 20.08.2021 року. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 9 437,50 грн., яка складається з: 2 500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 6 937,50 заборгованості за відсотками. На підставі викладеного та статей 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №0688303487 у розмірі 233 500,00 грн., за кредитним договором №3347214711/460237 у розмірі 9 437,50 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.05.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Згідно трекінгу сайту "Укрпошта" за номером 0600927559142 відправлення було не було вручено під час доставки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини ,на яких ґрунтуються позовн івимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значеннядля розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Зі змісту ч. 1 ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 22.07.2024 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики № 0688303487, відповідно до умов якого, загальна сума кредиту 20 000,00 грн., строк кредитування 15 календарних днів, процентна ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна номінальна ставка 638,75%. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 28 960,10%. 20.08.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір №3347214711/460237. Тип кредиту: позика. Кредит надається строком на 21 день. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 24.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Інфінанс» (клієнт) укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги з [PERSON] за договором позики №0688303487. 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги з [PERSON] за кредитним договором №3347214711/460237. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №0688303487 від 22.07.2021 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 233 500,00 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 213 500,00 грн. заборгованості за відсотками. Крім того, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3347214711/460237 від 20.08.2021 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 9 437,50 грн., яка складається з: 2 500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 6 937,50 заборгованості за відсотками. Зважаючи на те, що позивач довів, що кредиторами повністю виконані свої обов`язки за кредитними договорами, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені останнім у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved