Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві (а.с. 2 4) викладено наступну позицію. 06 квітня 2021 року, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить не припинене на день смерті спадкодавця право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняв у встановленому законом порядку\~шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. 18 січня 2022 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За вказаних обставин позивач просив визнати за ним, як за спадкоємцем [PERSON] , право власності на належне спадкодавцю нерухоме майно (житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позов не надходив. В судове засіданнясторони не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у встановленому порядку; представники сторін надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких представник позивача на задоволенні позову наполягав, представник відповідача позов визнав. Судом ухвалено щодо проведення підготовчого судового розгляду за відсутності позивача, представників сторін. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року [PERSON] вчинений заповіт (а.с.7), відповідно до якого заповідач визначила [PERSON] спадкоємцем усього належного спадкодавцю майна. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради (а.с. 32), технічного паспорту (а.с. 18 26), [PERSON] на день смерті належав збудований в 1970 році житловий будинок «А1» садибного типу з господарськими будівлями (погребом «пг» та «Пг», верандою «а1», сходами «а», сараями «Б», «В», «Д», літньою кухнею «Г», криницею «К», воротами з хвірткою «№1», огорожею «№2») за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок в Вербівчицькій сільській раді не посвідчувалося. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; за вказаною адресою також був зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Підкамінської селищної ради (а.с. 30, 31). Згідно із свідоцтвом про смерть (а.с. 8), [PERSON] померла [INFO] . 18 січня 2022 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 10), що відкрилася після смерті [PERSON] та складається із земельної ділянки, площею 0,0350 га (кадастровий номер 4620380700:01:009:0132). У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, що пітверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 35). Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Як встановлено ч. 1 ст.1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом, яка прийняв спадщину, до складу якої входить не припинене на день смерті спадкодавця право власності останньої на житловий будинок. Відсутність записів про право власності заповідача у відповідних державних реєстрах унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, проте не позбавляє позивача права спадкування. Суд вважає, що порушені через відсутність умов для їх оформлення спадкові права [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на успадковане нерухоме майно. При зверненні до суду [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 1 834,50 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3524933219.1 від 13 березня 2024 року, виданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 1). Визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті є передбаченою ч. 1 ст. 142 ЦПК України підставою для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved