Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] , по якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» заборгованість в розмірі 19 593,12 грн., що складається з: 13 886,46 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 862,44 грн. - заборгованості за процентами; 4 040,40 грн. - заборгованості за комісією; 138,99 грн. 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року; 664,83 грн. - інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.03.2021 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та відповідачем було підписано заяву-договір № 1047968. Підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідач акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору відповідач ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. Відповідач отримала споживчий кредит в розмірі 20\~202,02 грн. шляхом зарахування на картковий рахунок. Строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка фіксована, 18 відсотків річних, разова комісія при видачі кредиту 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого кредиту. 26.11.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» був укладений договір про відступлення права вимоги № 26/11/2021-1, згідно з яким АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги до відповідача за заявою-договором від 19.03.2021 на загальну суму 18\~789,30 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 13\~886,46 грн., заборгованість за процентами 862,44 грн., заборгованість за комісією\~4\~040,40 грн. Після відступлення права вимоги відповідач станом на 12.04.2024 року заборгованість за кредитним договором не погасила. Тому, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання в сумі 18\~789,30 грн. на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~та п.7.7.2.17 публічної пропозиції нараховано: 1368,99 грн. за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік та 664,83 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік. Загальна сума боргу складає 19\~593,12 грн. Враховуючи те, що відповідач всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. 24.04.2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з`явилась, повідомлялась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 19.03.2021 року Акціонерне Товариство «РВС Банк» та [PERSON] уклали заяву-договір №1047968. Підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідач акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору відповідач ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. Відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 20\~202,02 грн. Вказані кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача, картка видана в день підписання договору. Строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка фіксована, під 18 відсотків, разова комісія при видачі кредиту 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого кредиту. Боржник зобов`язалась повернути споживчий кредит та сплатити всі передбачені заявою-договором плати (платежі) на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором (п.7.7.2.4), виконати своєчасно та в повному обсязі зобов`язання, передбачені договором не пізніше кінцевого терміну закінчення, що визначений в заяві-договорі (п.п.7.7.2.5), у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, що передбачені графіком платежів, частково або в повному обсязі, сплатити на користь банку штрафні санкції (штрафи, пеню) на умовах, передбачених договором. У разі порушення клієнтом будь-якої з умов договору, на вимогу банку достроково та в повному обсязі погасити заборгованість за сумою споживчого кредиту, процентами, щомісячної комісії та інші платежі, що передбачені умовами договору протягом 30 календарних днів з дня одержання від банку повідомлення про таку вимогу шляхом направлення повідомлення згідно з положеннями договору. В разі, якщо повідомлення надіслано клієнту засобами поштового зв`язку (рекомендованим або цінним листом) і підприємством зв`язку повідомлено банк про неможливість вручення поштового відправлення адресату (клієнту), то одержання повідомлення клієнтом є дата оформлення підприємством зв`язку документу про неможливість вручення поштового відправлення. При цьому сторони дійшли згоди, що ухилення клієнтом від одержання на підприємстві зв`язку повідомлення банку, обов`язок банку щодо направлення повідомлення буде вважатись належно виконаним за наявності документа, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (п.п.7.7.2.10). Згідно п. 7.7.3.4 публічної пропозиції, банк має право при порушенні клієнтом термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених договором, строк виконання яких вже настав, в тому числі при порушенні строків сплати платежів, передбачених графіком більш ніж на 1 календарний місяць вимагати від клієнта дострокового повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі, в примусовому порядку. 26.11.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» був укладений договір про відступлення права вимоги № 26/11/2021-1, згідно з яким АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги до відповідача за заявою-договором від 19.03.2021 на загальну суму 18\~789,30 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 13\~886,46 грн., заборгованість за процентами 862,44 грн., заборгованість за комісією\~4\~040,40 грн. Після відступлення права вимоги відповідач станом на 12.04.2024 року заборгованість за кредитним договором не погасила. У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання в сумі 18 789,30 грн. на підставі ч. 2 ст.\~625\~ЦК України та п.7.7.2.17 публічної пропозиції нараховано: 1368,99 грн. за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік та 664,83 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік. Загальна сума боргу складає 19\~593,12 грн. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (чч. 1-3 ст. 207 ЦПК України). У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1055 ЦК України, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення 18 789,30 грн. заборгованості за кредитним договором від 19.03.2021 року. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення, вважає за необхідне стягнути з відповідача 138,99 грн. - 3 % за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік та 664,83 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 рік. Враховуючи, що до теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість не сплатила, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~стороні,\~на користь\~якої постановлено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтверджені\~судові витрати,\~тому з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~2\~422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved