Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

У листопаді 2023 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 60525,96 грн., понесених витрат судового збору в сумі 2684,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869, Постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року № 712 «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», Закону України «Про теплопостачання», Договору № 140 від 29.06.2017 року, Рішення виконавчого комітету Боярської міської ради №12/2 від 14 березня 2019 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків м. Боярка», Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON] , яка проживає в кв. [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги, а Відповідач отримує надані послуги та зобов`язана вчасно щомісяця їх оплачувати. Проте відповідач має заборгованість в сумі 60525,96 грн., з яких 21018,41 грн за послугу з управління багатоквартирним будинком та 38724,62 грн за послугу з постачання теплової енергії. У договорі про надання послуги з управління багатоквартирних будинком сторони погодили, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця. Як свідчить розрахунок заборгованості, відповідач отримує послугу з теплопостачання, управління багатоквартирними будинками, обслуговування ліфтів, а також за відповідачем обліковується залишок боргу за вивезення ТПВ. Докази оплати відповідачем відповідних послуг за спірний період відсутні. Водночас варто враховувати, що чинний Закон України «Про житлово-комунальні послуги» також визначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абзац другий частини першої статті 9). За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити комунальні послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від м року направлявся на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869, Постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року № 712 «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», Закону України «Про теплопостачання», Договору № 140 від 29.06.2017 року, Рішення виконавчого комітету Боярської міської ради №12/2 від 14 березня 2019 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків м. Боярка», Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON] , яка проживає в кв. [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги, а Відповідач отримує надані послуги та зобов`язана вчасно щомісяця їх оплачувати. Проте відповідач має заборгованість в сумі 60525,96 грн., з яких 21018,41 грн за послугу з управління багатоквартирним будинком та 38724,62 грн за послугу з постачання теплової енергії. Відповідно до розрахунку заборгованості, за житлово-комунальні послуги, відповідач має заборгованість в сумі 60525,96 грн., з яких 21018,41 грн за послугу з управління багатоквартирним будинком та 38724,62 грн за послугу з постачання теплової енергії. Звернення та попередження КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» відповідачем залишені без уваги. Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно визначення термінів, що наведено у частині першій статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію 10 червня 2018 року): житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5); послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (пункт 12). Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; а також комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 частини першої статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). У статті 11 цього Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (частина перша). Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (частина перша статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію 10 червня 2018 року)). Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію 10 червня 2018 року) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У договорі про надання послуги з управління багатоквартирних будинком сторони погодили, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця. Відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги . Щомісяця позивач виконував по будинку, в якому розташована квартира відповідача, повний комплекс житлово-комунальних послуг. Претензій щодо якості або кількості послуг відповідачем не пред`являлося. Відповідач продовжує користуватися житлово-комунальними послугами. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Положення статті 526\~ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 76\~ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81\~ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст.15,16,525,625, ЦК України, ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та

Outcome: approved