Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Швогер - [PERSON] , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просила встановити факт належності Швогер - [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 10 вересня 1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] - [PERSON] ». Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявник посилається на наступне, що 04 січня 2024 року вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, згідно рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 10 січня 2024 року №262440021760 заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не враховано до стажу періоди роботи згідно трудової книжки (ім`я на титульній сторінці не відповідає паспортним даним). Так на титульній сторінці трудової книжки заявниці вказано ім`я « [PERSON] », а на другій сторінці паспорту - « [PERSON] », у зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт , що має юридичне значення в судовому порядку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року справу передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсфійного фонду України, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті серії [NUMBER] , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 26 жовтня 2000 року, Швогер - [PERSON] , [INFO] , народилась в місті Києві (а. с. 4-5) Відповідно до картки особи - платника податків, виданого ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, Швогер - [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . (а.с. 5 зв.) Відповідно до Трудової книжки серії [NUMBER] , остання заповнена 10 вересня 1981 року, на ім`я « [PERSON] - [PERSON] », [INFO] . Також, на титульній сторінці вказаної трудової книжки міститься інформація про те. що у зв`язку зі вступом в шлюб. прізвище власниці трудової книжки змінено з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », вказані відомості відображені на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] . Відповідно до п.п. 2.11 Інструкції «Про порядок ведення Трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністрества юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно архівної довідки виданої державним архівом м. Києва, в переданих на зберігання до Державного архіву міста Києва документах ВАТ «Ластівка» (Київська швейна фабрика імені Смірнова - Ласточкіна), в книгах наказів з особового складу за 1981 - 1982 роки містяться відомості про « [PERSON] », а саме про те, що [PERSON] направлено для постійної роботи на фабрику на посаді швачка - мотористка, та інформація про переведення [PERSON] на інші посади, а також її звільнення, вказане в повній мірі відображено і у записах трудової книжки серії [NUMBER] . (а. с. 11) Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 17 липня 1981 року було видано атестат [NUMBER] на ім`я [PERSON] про те, що вона навчалась в професійному училищі при головному підприємстві КВШО ім. Смирнова - Ласточкіна по професії швачка - мотористка. (а. с. 13) За таких обставин, зібрані у справі докази дають достатньо підстав для встановлення факту належності Швогер - [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 10 вересня 1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] - [PERSON] ». Згідно зі ст. 319 ЦПК Україниу рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності Швогер - [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 10 венресня 1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] - [PERSON] ». Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв`язку з помилкою, яка виникла при написанні імені. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Швогер - [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved