Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення\~факту постійного\~проживання із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини до\~відповідача Путильської селищної\~ради Вижницького\~району Чернівецької\~області,\~третя особа:\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Чернівецькій області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер його дід [PERSON] , який 02.08.2016 року на його ім`я склав заповіт. З метою отримання спадщини звернувся до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, відповідно до постанови якого йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із ненаданням доказів на підтвердження прийняття спадщини. Зазначає, що своєчасно вступив в управління і розпорядження спадковим майном після смерті діда [PERSON] , оскільки не був зареєстрований, але постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини. Просив позовні вимоги задовольнити Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення з метою успадкування майна після смерті діда [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача - Путильської селищної\~ради не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає. У судове засідання представник третьої особи - Головне управління\~Держгеокадастру у\~Чернівецькій області не з`явився, судом повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В силу ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.10.2017 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 45 (а.с.12).\~ 02.08.2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповів [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем Сергіївської сільської ради Путильськогог району Чернівецької області [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 60 (а. с. 20).\~ З довідки Сергіївського старостинського округу Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №123/06-17 від 12.04.2024 року вбачається, що [PERSON] постійно проживав разом із своїм дідом [PERSON] без реєстрації на час відкриття спадщини [INFO] за адресою [ADDRESS] . (а.с. 24)\~ Згідно копії постанови нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н. М. від 19.12.2023 року, позивачу [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із ненаданням останнім доказів на підтвердження прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON] , немає. (а.с.22-23). На підставі ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Згідно\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно абз. 2 п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії. Згідно абз. 2 п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Таким чином,\~статтею 1268 ЦК України\~для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до положень\~ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Заявник на даний час позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та не вважається таким, що прийняв спадщину, так як не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини. Враховуючи все\~вищенаведене,\~а також\~те,\~що позивач\~позбавлений можливості\~реалізувати своє\~право на\~спадщину у\~зв`язку\~з відмовою\~нотаріуса у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~через відсутність\~документів,\~які б\~підтверджували спільне\~проживання заявника\~та спадкодавця\~на момент\~смерті,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, що містяться у матеріалах справи, оскільки такі узгоджуються між собою з відомостями, які містяться в долучених до справи доказах. Відтак, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved