Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на будинок в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом прав та інтересів [PERSON] представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. 06 червня 2024 року з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак адвокат Солоненко Б.М. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с. 54-55). Представник відповідач у підготовче засідання не з`явилася, просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала (а.с. 53). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 жовтня 1994 року (а.с. 13), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] у с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою Рівненського старостинського округу від 19 квітня 2024 року № 01-17/329 (а.с.16), випискою з погосподарської книги за 1991-1995 роки (а.с.43), рішенням 2 сесії 7 скликання Рівненської сільської ради № 8 від 20 листопада 2015 року (а.с.44) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] . З технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 21-27) вбачається, що житловий будинок було побудовано у 1959 році. Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Нишівці, а відповідній сільській раді - видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 42). Рішенням № 8 2 сесії 7 скликання Рівненської сільської ради від 20 листопада 2015 року (а.с. 44) [ADDRESS] перейменовано на вулицю Набережна. Довідкою начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с. 40) стверджується, що право власності на житловий будинок на [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76798453 від 30 квітня 2024 року стверджується, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав (а.с. 19). Довідкою Рівненського старостинського округу № 01-17/329 від 19 квітня 2024 року стверджується, що єдиним спадкоємцем за законом являється дочка померлого [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця разом з ним проживала та була зареєстрована. Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом немає (а.с. 16). Копією свідоцтва про народження (а.с. 14), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15) позивач довела своє право спадкувати у першій черзі за законом після смерті [PERSON] , як його донька. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76798459 від 30 квітня 2024 року стверджується. що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 18). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати у першій черзі за законом та факт прийняття спадщини. Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної конториКарасевича О.І. № 120/02-31 від 30 квітня 2024 року (а.с. 17) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved