Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] , заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.03.2019 по 31.12.2023 надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідачка на загальну суму 42140 грн. 72 коп. Споживачем за вказаний період не здійснено оплату за надані послуги. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідачки як споживача послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення. Представник позивача просить стягнути вказану заборгованість з відповідачки та сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 06.03.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено до суті у відкритому судовому засіданні. 02.04.2024 року від відповідачки [PERSON] , через канцелярію суду надійшла заява про застосування спливу строків позовної давності. 27.05.2024 року від представника позивача надійшло заперечення про застосування строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив провести розгляд справи без його участі, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судовому засіданні відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те що, порушені строки позовної давності, крім того між нею та Концерн «МТМ» не укладався ні який договір про надання їй послуг, просила в позові відмовити в повному обсязі. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою:\~ [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстрована\~ [PERSON] ,\~що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя, щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 06.03.2024 року. 01.11.2021р. між Концерн «Міські теплові мережі» та відповідачкою укладений індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Зазначена інформація також розміщена на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядуванняЗапорізької міської за посиланням: http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi Згідно виписки з особового рахунку\~№ [NUMBER] ,\~заведеного на вказану квартиру, за період\~з\~01.03.2019\~року по 31.12.2023 року, загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 42140 грн. 72 коп. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67,68\~ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.\~16\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст.\~20\~вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630\~(далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачки була підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їй надавалися та нею споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталась, факт отримання вказаних послуг ним не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію не здійснював. Позивач просить стягнути суму заборгованості, яка утворилася за період з\~01.03.2019 року по 31.12.2023 року. Відповідачка [PERSON] , просить відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності. Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257\~та ч.3 ст.267\~ЦК України,\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267\~ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261\~ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5\~ст.261\~ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст.252-255 ЦК України. Крім того, відповідно до\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 28.02.2024 року. Законом України від 30.03.2020№ 540-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби(COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020№ 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом. Отже, з урахуванням пункту 12\~Прикінцевих та\~перехідних\~положень Цивільного\~кодексу України в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду від 27.01.2022 року по справі № 331/3622/21. Дослідивши наданий суду розрахунок за період з 01.03.2019 року по 31.12.2023 року, заборгованість відповідачки щодо оплати за надані послуги, складає 42140 грн. 72 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідачки суму заборгованості, яка утворилася за період з 01.03.2019 року по 31.12.2023 року. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved