Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивачка, через свого представника, звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем, що був зареєстрований 28.08.1982 року Варварівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис №20. В позові посилається на те, що протягом останніх років спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. Два роки позивачка проживала разом зі своєю донькою у м. Харкові та наступні два роки проживає за кордоном, повертатися не збирається. Спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинилися, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Шлюб існує лише формально. У шлюбі народилися доньки, повнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна відсутній. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 24.05.2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 28.05.2024 року. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.08.1982 року Варварівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис №20. Від спільного подружнього життя сторони по справі мають дітей, які на даний час повнолітні. Подружні стосунки між сторонами припинені, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили втрата порозуміння, відсутність спільних інтересів та різні погляди шлюб. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу\~України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне, просить залишити прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат у позові не ставиться. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved