Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

19.12.2023 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.03.2024 року прийнято позовну заяву АТ «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця до розгляду та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позову представник\~АТ «Креді Агріколь Банк» зазначає, що 09.10.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/4031753, відповідно до умов котрого позичальнику було надано кредит у розмірі 60\~000,00 грн. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується платіжною інструкцією №33378074-1 від 09.10.2020 року. Як зазначає представник позивача, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2021 року. 29.11.2021 року банк звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлого [PERSON] з заборгованістю в розмірі 50\~996,77 грн. 28.12.2021 року від Шостої дніпровської державної нотаріальної контори отримано відповідь про перенаправлення на адресу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. претензії кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» разом з додатками. Згідно з відомостями зі Спадкового реєстру приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. 20.11.2021 року заведена спадкова справа 86/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] 17.01.2022 року на адресу банку надійшла відповідь приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. щодо претензії від 29.11.2021 року за №10451/2621, про те, що претензія зареєстрована належним чином, долучена до матеріалів спадкової справи і її зміст доведено до відома спадкоємців, які прийняли спадщину. 06.07.2023 року банком на ім`я [PERSON] направлено вимогу щодо сплати заборгованості. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] , тобто на 29.10.2021 року, заборгованість останнього перед банком за кредитним договором №1/4031753 від 09.10.2020 року становить 50 996 грн. 77 коп., з котрих: 49 197 грн. 29 коп. - заборгованість по простроченому тілу кредиту; 389 грн. 48 коп. заборгованість по простроченим відсоткам; 1 410 грн. 00 коп. заборгованість по простроченій комісії. Враховуючи викладене, АТ «Креді Агріколь Банк» просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1/4031753 від 09.10.2020 року станом на 29.10.2021 року у розмірі 50 996 грн. 77 коп. і судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що проти розгляду справи за його відсутності не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилися. Від його представника - адвоката Черкавського Ю.С. надійшов відзив, у котрому останній просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, на думку представника відповідача, необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємицями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, пропорційно припадають на його частку. Представник відповідача звертає увагу на те, що позивачем взагалі не доведено факту прийняття спадщини з боку відповідача по даній справі. Крім того, [PERSON] спадщину не приймав, відповідну заяву про прийняття спадщини не подавав, разом з померлим не проживав. Навпаки, в матеріалах спадкової справи наявна заява про відмову від прийняття спадщини. Вказане свідчить про те, що [PERSON] не є належним відповідачем по даній справі, адже він не набув жодних прав чи обов`язків після смерті боржника. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору №1/4031753 від 09.10.2020 року, укладеного між між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 60\~000,00 грн. Підписом у кредитному договорі [PERSON] підтвердив, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ «Креді Агріколь Банк». Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано належним чином і у повному обсязі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2021 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис за №2088. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24.04.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №86/2021, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 31.05.2024 року від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. надійшли копії матеріалів спадкової справи №86/2021, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. В матеріалах спадкової справи №86/2021, заведеної після смерті [PERSON] , наявна заява гр. [PERSON] від 20.11.2021 року, в котрій останній повідомив, що відмовляється від належної йому частини спадкового майна за законом після смерті його батька [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.11.2021 року інформація у Спадковому реєстрі щодо підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Таким чином, в матеріалах спадкової справи №86/2021, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , відсутня заява відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримував. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1ст.1270 ЦК). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Згідно з частиною першою ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проте доказів отримання відповідачем [PERSON] , як спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , майна у спадщину, матеріали справи не містять, позивачем суду таких доказів не надано. В позовній заяві позивачем зазначено, що [PERSON] зареєтсрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за вих. №02.3-12/98 від 10.01.2024 року, що надійшла до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 04.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації місця проживання з 26.04.2021 року. Проте реєстрація відповідача [PERSON] за тією ж адресою, що і [PERSON] за час життя останнього, не є безумовним підтвердженням того, що відповідач проживав разом з [PERSON] , та є особою, яка відповідно до вимог частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, проживання будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 15 березня 2018 року у справі № 489/2924/16-ц. Згідно частини 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не доведено належними, достатніми, допустимим, достовірними доказами факт отримання відповідачем [PERSON] майна - спадщини після смерті позичальника [PERSON] . Крім того, оскільки зі смертю позичальника - [PERSON] відносини між кредитором - АТ «Креді Агріколь Банк» і позичальником за кредитним договором №1/4031753 від 09.10.2020 року припинились, а його спадкоємці сторонами цього кредитного договору не були, спірні правовідносини не можуть регулюватись нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за кредитним договором. Зобов`язання по поверненню позики у даному випадку включається до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови договору позики щодо строків повернення позики чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року по справі № 6-2962цс16. Крім того, у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі №332/2936/16-ц, провадження №61-9193ск18відзначено, що у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Креді Агріколь Банк».

Outcome: dismissed