Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 квітня 2016 року до 17 січня 2019 року. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча за віком та станом здоров`я є працездатним. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, для забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для його фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~з14 квітня 2016 року до 17 січня 2019 року.\~Від шлюбу\~сторони маютьмалолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.11.2016 Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Малолітня дитина сторін проживає з матір`ю, що підтверджується витягами з реєстру Здолбунівської територіальної громади Рівненської області №2024/002834232 та №2024/002834605 від 21 березня 2024 року. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.1\~ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі\~наведеного,\~враховуючи рівність\~прав та\~обов`язків батьків\~щодо дітей,\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~а також\~те,\~що відповідач\~є здоровим\~і працездатним\~і,\~як батько,\~зобов`язаний забезпечити\~достатній для\~дитини фізичний,\~духовний та\~соціальний розвиток,\~суд вважає\~за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що в силу\~п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~"Про\~судовий збір"\~позивач звільнена\~від сплати\~судового збору\~за категорією\~спорів про\~стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Outcome: approved