Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: 1)Визнати іпотеку за іпотечним договором № 59476 від 23.07.2007, зареєстрованим у реєстрі за № 2504к, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», право іпотекодержателя за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», який був посвідчений приватним нотаріусом Чернокур О.М. припиненою; 2)Припинити запис про іпотеку і заборону відчуження нерухомого майна, накладену приватним нотаріусом Чернокур О.М. на належну [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.06.2006 за № 32517467, 32517480, 5263085 (спеціальний розділ), 5263128 (спеціальний розділ). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] уклав з ПАТ «УкрСиббанк» 23.07.2007, який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 11186981000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на №11186981001) про надання споживчого кредиту, на підставі якого було оформлено кредит на споживчі цілі в сумі 110000,00 дол. США і кредитний договір № 11187000000 від 23.07.2007 на суму 2272,11 гривень (п.1.1.). [PERSON] виступила майновим поручителем і передала в іпотеку (на підставі договору №59476 від 23.07.2007) свою квартиру, загальною площею 45,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язання чоловіка за двома кредитними договорами (п.1.2. Договору Іпотеки). 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта банк» був укладений договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «УкрСиббанк» продало ПАТ «Дельта банк» права вимоги за вищевказаними кредитними договорами і за договором іпотеки. ПАТ «УкрСиббанк» передав оригінал іпотечного договору №59476 від 23.07.2007 ПАТ «Дельта банк», ПАТ «Дельта банк» зі свого боку переоформив обтяження на майно [PERSON] на себе, на що вказують відповідні записи в реєстрі. В результаті вказаних угод на квартиру [PERSON] як майнового поручителя було накладено обтяження: 32517467, 32517480, 5263085 (спеціальний розділ), 5263128 (спеціальний розділ). До 2012 року [PERSON] погасив зобов`язання за кредитним договором № 11187000000 від 23.07.2007 на суму 2272,11 гривень. Права за даним договором від ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта банк» не передавались. Довідка про відсутність заборгованості у [PERSON] перед ПАТ «Укрсиббанк» датована 22.09.2023 № 59-1-11/33/59 - підтверджує, що зобов`язання за кредитним Договором № 11187000000 від 23.07.2007 виконані. У 2020 році ПАТ «Дельта Банк» на прилюдних торгах продав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11186981000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на №11186981001) і таке право було придбано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №2306/К про відступлення права вимоги від 23.09.2020. За цим договором було викуплено більше 46000 кредитних договорів. На підставі договору №190221/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 19.02.2021 право вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» відступили на користь [PERSON] (третя особа 1). Так, [PERSON] (новий кредитор) і [PERSON] знайшли позасудовий спосіб врегулювання спору. [PERSON] надав інший предмет застави. [PERSON] погодився зняти всі обтяження з об`єкту нерухомості - квартири за адресою: [ADDRESS] . Проте, звернувшись до нотаріуса, було встановлено, що ПАТ «ДельтаБанк» відступив на користь ТОВ «Вердикт Капітал» всі свої права вимоги до боржників та в договорі №2306/К про відступлення права вимоги від 23.09.2020 в п.1. вказано, що «Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Позичальника та/або застоводавця (іпотекодавця) ...». Однак, з невідомих причин договір іпотеки саме за кредитним договором № 11186981000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на №11186981001) на ТОВ «Вердикт Капітал» не переоформлювали. Як результат, [PERSON] також не отримав можливості переоформити свої права вимоги до [PERSON] шляхом внесення запису до реєстру. При цьому, ПАТ «ДельтаБанк» відмовився укладати додаткові угоди до договору іпотеки за кредитним договором № 11186981000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на №11186981001) на користь нового кредитора [PERSON] .. Нотаріус відмовляється зняти обтяження і обмеження накладені у зв`язку із тим, що стороною іпотечного договору рахується ПАТ «Дельта Банк», а не [PERSON] . Іпотека, відповідно до статті 17 ЗУ «Про іпотеку» має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Фактично новий кредитор - [PERSON] заявив, що зобов`язання, забезпечене квартирою, яка належить позивачу припинено і на підставі статті 17 всі заборони і обтяження мають бути припинені. У зв`язку із тим, що не відбулась заміна іпотекодержателя в реєстрі, а іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» відмовився передати свої права добровільно позивач звертається до суду з метою захисту свої прав і законних інтересів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали суду представником позивача та третіх осіб - [PERSON] було отримано 19.01.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Копію ухвали суду про відкриття провадження разом уповноваженим представником відповідача було отримано 25.01.2023, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа. 06.02.2023 до суду від представника позивача та третіх осіб - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи ордерів про надання правової допомоги [PERSON] та [PERSON] адвокатом Мішустіним М.К. 30.01.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника третіх осіб [PERSON] 09.02.2023 до суду від уповноваженого представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» - Чубун Т.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, через не отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 15.03.2023 до суду від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, з відповідними доказами. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання іпотечного договору припиненим, призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено в судове засідання викликати сторони по справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2023 розгляд справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання іпотечного договору припиненим, повернуто на стадію підготовчого провадження. 20.10.2023 до суду від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, з відповідними доказами. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2023 клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про залучення співвідповідача та третьої особи та прийняття уточненої позовної заяви - задоволено, залучено до участі в справі у якості співвідповідача - Акціонерне товариство «УкрСиббанк», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; прийнято в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання іпотечного договору припиненим - уточнену позовну заяву позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання іпотечного договору припиненим (Вх.№60181 від 27.11.2023); сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 14.12.2023 до суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, з відповідними доказами. 11.03.2024 до суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та клопотання про стягнення судових витрат. 24.04.2024 до суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.04.2024 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено в судове засідання викликати сторони по справі. Представник позивача та третьої особи [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 05.09.2023 вимоги позовної заяви підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи. В подальшому в судові засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - Петренко Г.В. у судовому засіданні 05.09.2023 проти позовних вимог заперечила. Зазначила, що в 2020 році ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, іпотека не передавалася. Згідно акту приймання-передачі від ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] не відступалось право вимоги за іпотекою. Вказала, що право власності на квартиру на момент укладення договору відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» належало ПАТ «Дельта Банк». У той же час, в 2019 році [PERSON] подала до суду позов про скасування права власності на квартиру за ПАТ «Дельта Банк». Рішенням суду було скасовано запис про право власності ПАТ «Дельта Банк» та рішення набрало законної сили у 2021 році, про що позивачу було достеменно відомо. За таких обставин, іпотека не передавалась. За кредитними договорами відносини припинені, а за іпотечним договором - ні. Вказала, що на балансі ПАТ «Дельта Банк» перебуває право власності - майнові права на цю квартиру. При цьому пояснила те, що ПАТ «Дельта Банк» не має права вимоги до позичальника, оскільки право вимоги передано і наразі не виконано, а іпотека надана в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, тому не має права вимагати. Однак, майно перебуває на балансі ПАТ «Дельта Банк», тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб це майно продає. В подальшому в судові засідання уповноважений представник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 12.06.2024 представник позивача та третьої особи [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, третьої особи та їх представника. 18.06.2024 представник відповідача АТ «УКРСИББАНК» - Дудар Н.С. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Інші учасники справи у судове засідання 18.06.2024 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11187000000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит (кредитні кошти) у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 2272,11 гривень, та сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, зазначених у договорі. При цьому, транш надається позичальнику кожного календарного року з наступного року починаючи з дати укладення договору, і надання траншу здійснюється тільки за умови виконання вимоги п. 1.3 договору (далі - Договір № 11187000000). Згідно п. 2.1. Договору № 11187000000, виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується договором іпотеки № 59476. Також, 23.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11186981000, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті у доларах США в сумі 110 000 тисяч доларів 00 центів у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі (далі - Договір № 11186981000). Згідно п. 2.1. Договору № 11186981000, виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується договором іпотеки № 59476. При цьому, 23.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки нерухомого майна № 59476 (майнової поруки), за яким іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, розміром жилої площі - 27,2 кв.м., загальною площею - 45,0 кв.м., що розташована на п`ятому поверсі сімнадцятиповерхового будинку, яка належить іпотекодавцю на праві власності (далі - предмет іпотеки) та розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 2504к (далі - Договір іпотеки № 59476). Згідно п. 1.2 Договору іпотеки № 59476, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором № 11186981000 від 23.07.2007 (кредитний договір 1) та кредитним договором № 11187000000 від 23.07.2007 (кредитний договір 2). Разом кредитний договір 1 та кредитний договір 2 (далі - кредитний договір), згідно якого позичальник зобов`язався прийняти та повернути іпотекодержателю кредит у іноземній валюті в сумі 110 000 доларів США 00 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 555 500,00 грн. у порядку та на умовах, визначених цим договором кредиту строк до 23.07.2017. 08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» був укладений договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами. Згідно переліку прав вимоги за кредитами, що є додатком № 1 до Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, ПАТ «УКРСИББАНК» було передано ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитним договором № 11186981000 від 23.07.2007. 23.09.2020 між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № до цього договору, далі - боржники, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання коштів у позику). ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 11186981000, боржник [PERSON] , що підтверджується витягом з додатку № 2 до договору № 2306/К відступлення прав вимоги від 23.09.2020. 19.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (сторона 1) та [PERSON] (сторона 2) було укладено договір № 190221/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, за яким сторона 1 відступила (передала) стороні 2 належні стороні 1 право вимоги, яке належить їй на підставі договору відступлення права вимоги № 2306/К від 23.09.2020, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» за кредитним договором № 11186981000 (11186981001) від 23.07.2007 з усіма змінами та доповненнями до нього, який укладений між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] в обсязі, що визначений цим договором та сторона 2 зобов`язалася перерахувати на корить сторони 1 грошову суму в розмірі ціни договору на умовах цього договору та прийняти право грошової вимоги (далі - Договір № 190221/1). Згідно п. 4.1. Договору № 190221/1, права вимоги вважаються відступленими (переданими) стороною 1 та набутими (прийнятими) стороною 2 в день належного виконання стороною 2 умов п.3.1.- 3.3 цього договору, про що сторонами укладається відповідний акт приймання-передачі прав вимоги. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало [PERSON] , а [PERSON] прийняв від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11186981000 (11186981001) від 23.07.2007, додатковою угодою № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11186981000 (11186981001) від 23.07.2007, додатковою угодою № 1 від 30.03.2009 до договору про надання споживчого кредиту № 11186981000 (11186981001) від 23.07.2007, договором поруки № 128920 від 23.07.2007; додатковою угодою № 1 від 30.03.2009 до договору поруки № 128920 від 23.07.2007, що підтверджується актом приймання-передачі документів, що є додатком № 2 до договору № 190221/1 від 19.02.2021 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та додатком № 1 до договору № 190221/1 від 19.02.2021 про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Згідно довідки АТ «УКРСИББАНК» № 5д-1-11/33/59 від 22.09.2023, [PERSON] не має станом на 22.09.2023 отриманих та непогашених кредитів в АТ «УКРСИББАНК». 25.02.2021 [PERSON] звернувся із заявою № 115 до органів нотаріату з вимогою про здійснення державної реєстрації припинення іпотеки, що виникла за договором іпотеки № 59476 від 23.07.2007 та припинити обтяження у вигляді заборони відчуження (всі 4 записи) об`єктів нерухомого майна, накладеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстровану 27.07.2007 за реєстровим № 2505к на договорі іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормою ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати д.оказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу I книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Так, згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до пункту 6.1 Договору іпотеки № 59476, цей договір діє з моменту його посвідчення до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Так, у ході судового розгляду було встановлено, що зобов`язання [PERSON] за основним зобов`язанням - кредитним договором № 11186981000 від 23.07.2007 (кредитний договір 1) та за кредитним договором № 11187000000 від 23.07.2007 (кредитний договір 2), були погашені, про що свідчить заява [PERSON] до органів нотаріату, у якій останній вказав, що заборгованість за кредитним договором № 11186981000 (11186981001) врегульована, довідки АТ «УКРСИББАНК» № 5д-1-11/33/59 від 22.09.2023, та довідка АТ «УКРСИББАНК», про те, що [PERSON] не має станом на 22.09.2023 отриманих та непогашених кредитів в АТ «УКРСИББАНК», відтак договір іпотеки припинив свою дію, оскільки укладався із метою забезпечення виконання зобов`язань за основними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦК України). Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Таким чином, доводи позивача в частині вимог про визнання іпотечного договору припиненим є обґрунтованими, підтверджені належними та достатніми доказами, відтак суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині, шляхом визнання припиненим договору іпотеки нерухомого майна № 59476 (майнової поруки), укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та [PERSON] , право іпотекодержателя за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 2504к. Вирішуючи вимоги про припинення записів про іпотеку і заборону відчуження нерухомого майна, суд виходить з такого. Звертаючись до суду із вимогою про припинення запису про іпотеку і заборону відчуження нерухомого майна, накладену приватним нотаріусом Чернокур О.М. на належну [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.06.2006 за № 32517467, 32517480, 5263085 (спеціальний розділ), 5263128 (спеціальний розділ) позивач посилалася на пункт 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики, про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки, про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою, про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір, про відчуження майна, переданого під виплату ренти, за рішенням суду, про закінчення п`ятирічного строку з часу накладення заборони відчуження предмета договору про придбання квартири, іншого житлового приміщення, будинку садибного типу, садового або дачного будинку (у тому числі фінансування придбання такого приміщення/будинку, що буде споруджений у майбутньому, або інвестування/фінансування його будівництва) з використанням житлового сертифіката, укладеного в порядку надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна відповідно до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», в інших випадках, передбачених законом. З листа приватного нотаріуса Чернокур О.М. від 30.03.2021 № 81/01-16 убачається, що [PERSON] було вказано на необхідність подання приватному нотаріусу документів для припинення обтяження заборони відчуження та іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, у зв`язку із тим, що судом задоволено вимогу про визнання припиненим договору іпотеки нерухомого майна № 59476 (майнової поруки), укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та [PERSON] , право іпотекодержателя за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 2504к, у [PERSON] відсутні перешкоди для звернення до приватного нотаріуса (державного реєстратора) із відповідною заявою про припинення обтяження заборони відчуження та іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у порядку ст. 34, 74 Закону України «Про нотаріат» та пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, відтак суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог у цій частині. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання іпотечного договору припиненим. Враховуючи наведене та

Outcome: partial