Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги про розірвання шлюбу наступним. 28.01.2015 між сторонами було укладено шлюб. Позивач та відповідач спільних дітей не мають. Після початку повномасштабного вторгнення РФ відносини між сторонами погіршились. Фактично сторони з квітня 2023 спільного господарства не ведуть не підтримують шлюбних відносин. Сторони втратили одне до одного почуття і живуть кожен своїм життям. Зіажаючи на викладене, беруцчи до уваги, що шлюб носить формальний характер і сторони не мають бажання примирення, представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Провадження в справі відкрито 18.03.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача в адресу суду надіслав заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.Правом на подачу відзиву не скористалась. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в місті Києві зареєстровано шлюб, укладений між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою РФ [PERSON] , [INFO] , актовий запис №76, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей. Представник позивача вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Зазначене представником [PERSON] не було спростовано відповідачем. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи також отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, як було встановлено під час розгляду справи, відповідач після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved