Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

5 березня 2024 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача борг за спожиту електричну енергію в сумі 8933 грн. 76 коп. та судові витрати у розмірі 3028 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачка користується послугами з постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . За надані послуги за період з 01.02.2022 по 01.02.2024 відповідачка заборгувала 8933 грн.,76 коп., що підтверджується витягом з особового рахунку споживача та змістом детальної довідки про споживання електроенергії та здійснення платежів відповідачем, що стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення зазначеної суми заборгованості. Ухвалою суду від 27 березня 2024 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити на підставі наявних у справ доказів. Відповідачка [PERSON] про, місце, дату та час розгляду справи повідомлена належно, до судового засідання не з`явилася, направила до суду заяви та пояснення з яких вбачається, що вона не вважає себе споживачем електроенергії, оскільки не є електроустановкою, а людиною та громадянином України, якому належать усі природні ресурси країни, відповідно до Конституції. Враховуючи вищевикладене, положення статті 223 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання за відсутності відповідача. Враховуючи вищевикладене та положення статті 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 545 від 19.03.2024 року, наданої Воскресенською селищною радою Миколаївської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Як вбачається із витягу з особового рахунку споживача, за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на [PERSON] . Відповідно до зазначеного витягу, договір на користування електричною енергією укладений із споживачем 01.01.2019 року. За зазначеною адресою зареєстрований лічильник №878414, останнє контрольне показання якого, станом на 01.02.2024 року, становить 36616 квт/год. В період з 02.2022 року по 02.2024 року відповідно до змісту особового рахунку за вказаною адресою загалом спожито 5195 квт/год. Тобто, станом на 02.2022 року показники лічильника становили 31424 квт/год. З витягу з особового рахунку споживача та довідки про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.02.2022 року по 01.02.2024 року споживачем [PERSON] проведено оплату у лютому 2022 року у сумі 557 грн.00 коп. при нарахованих 305 грн. 28 коп. Таким чином, станом на березень 2022 року відповідно змісту того ж особового рахунку за вказаною адресою повинен був бути зарахований аванс у сумі 252 грн.16 коп. Відповідно до даних особового рахунку зазначена заборгованість станом на березень 2022 року у сумі 542 грн.,88 коп., при спожитих 235 квт/ч *1,44 грн. що дорівнює 338 грн. 40 коп., з урахуванням авансу 252,16 грн. за попередній місяць повинно становити до сплати 86 грн.24 коп. Однак, протягом 2022 року оплати за вказаний період від споживача більше не надходило, тому на кінець звітного 2022 року у грудні заборгованість становила 3104 грн.88 коп. За звітний 2023 рік вартість спожитої та не оплаченої споживачем електроенергії становила 4828 грн., за 2 місяці 2024 року вартість спожитої, однак не оплаченої електроенергії становила 1000 грн. 56 коп. Таким чином, загальна вартість спожитої, але не оплаченої електроенергії за вказаним особовим рахунком складає 8933 грн.76 коп. Зазначене підтверджується витягом з особового рахунку та довідкою про спожиту електроенергію від 23.0.2.2024 року ( а.с.5-7). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Також, 14.03.2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийняла постанову № 312, якою затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила). Так, згідно із цими Правилами, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до абзацу 2 п. 2.1.7 глави 2.1 розділу ІІ вищевказаних Правил фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи. Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 01.01.2019 року було укладено договір про користування електричною енергією (а.с.5,8-10) Відповідно до умов вказаного договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пп. 1 п. 6.2 договору). Крім того, факт надання послуг позивачем відповідачці підтверджується тим, що будинок [ADDRESS] підключений до системи електропостачання ( а.с.5-11). Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього Договору (далі - комерційна пропозиція). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. У разі виникнення у Споживача заборгованості з постачання електричної енергії за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк, який узгоджується з строком припинення постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за цим Договором, та надати довідку, яка підтверджує неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами графіку погашення заборгованості та дотримання його Споживачем, не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З довідки про споживання та оплату та витягу з особового рахунку споживача [PERSON] вбачається неналежне виконання відповідачкою обов`язків щодо оплати послуг з постачання електроенергії. (а.с. 5-7). При цьому, судом встановлено, що починаючи з лютого 2022 року відповідачка послугами позивача продовжувала користуватися відповідно до щомісячних показників лічильника. Відповідачкою доводи позивача не спростовано, будь-яких доказів, які б повинні були бути враховані судом при вирішенні даного спору, відповідачкою не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 і п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, і докази, надані разом із нею. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2956 від 28.02.2024 року (а.с. 1), та відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Враховуючи наведене,

Outcome: approved