Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Зміст позовних вимог та обґрунтування. Позивач ТОВ «Коллект центр» в особі директора Мостовенка О.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0635917268 від 26.12.2019 у сумі 68 830,00 грн. Також просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 26.12.2019 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0635917268 від 26.12.2019. За загальними умовами Договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), в межах строку дії договору 36 календарних місяців з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше 30 календарних днів від дня його отримання, протягом яких застосовується максимальна відсоткова ставка 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку кредиту. Після підписання вищевказаного договору надання позики № 0635917268 від 26.12.2019, під час дії цього договору відповідач отримав кредит. Указаний договір укладено з використанням електронного цифрового підпису (одноразовий ідентифікатор), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Цього ж дня 26.12.2019 ТОВ «Інфінанс» перерахував за реквізитами банківської картки, яку вказав позичальник, кредитні кошти в розмірі 5720 грн. Після спливу погодженого сторонами 30-денного строку користування сумі 5720 грн. відповідач [PERSON] кошти не повернула, а тому кредитодавець ТОВ «Інфінанс» продовжив щоденне нарахування відсотків на суму кредиту та 14.07.2021 відступив право вимоги до боржника [PERSON] за Договором надання позики № 0635917268 від 26.12.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», про що було укладено договір факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» (клієнт) та ТОВ «Вердикт капітал» (фактор). Новий кредитор ТОВ «Вердикт капітал» донарахував відсотки за користування кредитом та 10.01.2023 відступив право грошової вимоги до позичальника [PERSON] наступному кредитору - позивачу ТОВ «Коллект центр» (позивачу), що підтверджується договором №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі і за Договором надання позики на умовах фінансового кредиту № 0635917268 від 26.12.2019, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним Договором на дату відступлення права вимоги позивачу - ТОВ «Коллект центр» (станом на 10.01.2023) попередній кредитор ТОВ «Вердикт капітал» визначив у сумі 112225, 90 грн., з яких: 5720 грн. сума неповернутого кредиту; 106 505, 90 грн. відсотки за користування кредитом. Загальний розмір цієї заборгованості позивач ТОВ «Коллект центр» не збільшував та на день складання позову 08.03.2024, заборгованість залишилася такою ж, як і при переході до позивача права вимоги - 112225, 90 грн. Водночас, позивач, посилаючись на принципи розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 68830 грн., з яких: 5720 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 63110 грн. заборгованість за відсотками, розмір яких позивач зменшив на свій розсуд. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.04.2024 відповідачкою було подано заяву з доданими документами, якими підтверджується зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 05.04.2024 відповідачкою було подано заяву про застосування позовної давності, яка мотивована тим, що вона не укладала з позивачем ТОВ «Коллект центр» жодних кредитних договорів, та просила застосувати позовну давність на підставі ст. 257, ч. 3 ст. 267 ЦК України. 16.04.2024 відповідачкою до суду було подано заяву про непідсудність справи, яка мотивована тим, що 03.08.2021 остання зареєструвала шлюб та змінила своє місце проживання, та на даний час проживає в [ADDRESS] , а тому справа підсудна Оболонському районному суду м.Києва, куди і просила направити матеріали справи. 24.04.2024 від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву мотивований тим, що остання дійсно 26.12.2019 на офіційному сайті ТОВ «Інфінанс» заповнила анкету заявку та отримала кредит в сумі 5720 грн. Однак пославшись на п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» за яким наявні норми звільняють споживача у період дії карантину та воєнного стану від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, зокрема від обов`язків сплати неустойки, штрафу, пені та інших платежів, передбачених договором за прострочення виконання. Крім того, зазначила про непідсудність справи Брусилівському районному суду Житомирської області у зв`язку з проживанням у м.Київ та про необхідність застосування позовної давності та відмови у позові. Протокольною ухвалою від 26.06.2024 відповідачці відмовлено в направленні справи за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. В судовому засіданні представник позивача адвокат Змієвська Т.П. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Вказала, що відсотки за користування наданим кредитом нараховувались первинним кредитором протягом строку дії договору на підставі умов п. 3.5. договору, такий строк не обмежений 30 днями. Також вказала, що відповідачка перед тим вже брала кілька траншів, які своєчасно повертала. Просила задовольнити позов та стягнути витрати на правничу допомогу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві поданій до суду 19.06.2024 просила справу розглядати без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та обставини, на які посилається представник відповідача як на підставу своїх заперечень, суд вважає, що позов є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0635917268 від 26.12.2019 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] в електронній формі з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора), який у реквізитах про позичальника, як підписанта договору зазначено «[PERSON]» (а.с. 4-7). Згідно з п.1.1 Договору №0635917268 від 26.12.2019 товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, у відповідності до Правил надання грошових коштів у позику за умовами програти «MoneyBOOM». Відповідно до п. 1.2 Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору згідно з укладеними Додатками. В пункті 1.6 Договору від 26.12.2019 визначено, що в рамках дії даного Договору сторони погодили наступні загальні умови - максимальний строк користування кредитом становить 30 календарних днів, діючий ліміт кредиту складає 20000 грн. максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у відповідних додатках при наданні (отриманні) першого та наступних траншів кредиту. Згідно з п. 1.7 Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Нормами п. 1.13 Договору передбачено, що відсотки за користування кредитом нараховуються з дати видачі кредиту. Пунктом 1.15 Договору визначено, що розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами при наданні (отриманні) першого траншу кредиту та при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту у відповідних додатках до даного договору. В пункті 2.3 Договору сторони погодили, що Товариство має право на відступлення права вимоги за даним Договором будь-кому без згоди на це Позичальника. Відповідно до п. 3.1.1 Договору другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заявки - Анкети (Додаток №5) та Додатку №4, які є невід`ємною частиною даного Договору. В Заявці-Анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування, у Додатку №4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше. Нормами пункту 7.6 Договору визначено, що у разі укладання Договору в електронній формі, а саме: на сайті Товариства www.moneyboom.ua, беззаперечним прийняттям (акцептом) умов даного Договору Позичальником є проставлення в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих Товариством умовах (Підписання Додатку №2 - при укладенні Договору та отриманні першого траншу кредиту, та Додатку №4 - при отриманні другого та наступного траншу кредиту). Підписання Позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття Позичальником всіх умов Договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для Позичальника та Товариства такі ж правові зобов`язання та наслідки. Сторони погодили, що укладений в електронному вигляді Договір буде зберігатись в особистому кабінеті Позичальника на сайті Товариства та може бути роздрукований Позичальником у будь-який час. Сторони погодили, що укладання Договору та інших документів (зокрема, але не виключно додаткових угод до Договору, додатків) в електронній формі прирівнюється до укладання відповідних документів в паперовій формі, що мають таку ж юридичну силу. Підписання Позичальником документів (додаткових угод до Договору, додатків) відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладення Договору в електронному вигляді відбувається відповідно до процедури викладеної у Правилах. 28.01.2020 [PERSON] заповнила Заявку-Анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просила ТОВ «Інфінанс» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту 5720 грн, термін кредиту - 30 днів, спосіб отримання кредиту - платіжна картка за реквізитами [NUMBER] , ціль кредиту - в споживчих цілях, яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0s4r8n (а.с.8). Згідно довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ "Інфінанс", [PERSON] на зазначений нею номер телефону було направлено одноразовий ідентифікатор 0s4r8n (а.с. 19). 28.01.2020 ТОВ «Інфінанс» в електронному вигляді до особистого кабінету [PERSON] направлено пропозицію (оферту) надання четвертого траншу кредиту згідно Заявки-Анкети №2628529029 від 28.01.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0635917268 від 26.12.2019 ( а.с.8), згідно якої основними умовами кредитування (траншу) є: розмір кредиту (траншу) 5720 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0635917268 від 26.12.2019 - 3 роки; відсоткова ставка 1, 75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 ; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 3003 грн, реальна річна ставка за кредитом становить 638.ю75%. Акцепт оферти від 28.01.2020 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2628529029 від 28.01.2020 на вказаних в ній умовах підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0s4r8n (а.с. 7 зворот). Акцептуючи оферту, відповідачка підтвердила, що перед укладенням договору повністю ознайомилась з Правилами, викладеними на веб сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам договору та погоджується з ним, дала згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Змістом копії квитанції за сплату №47424662 від 28.01.2020 підтверджується факт зарахування ТОВ «Інфінанс» 5720 грн. на картку платника [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору надання позики №0635917268 від 26.12.2019, зробленого первісним кредитором ТОВ «Інфінанс, [PERSON] в рамках вищевказаного договору, тобто в межах строку його дії, брала кредит чотирма траншами, зокрема 28.01.2020 відбулася видача кредиту в сумі 5720 грн, який не повернула, внаслідок чого ТОВ «Інфінанс» визначило борг станом на 14.07.2021 який складається з 5720 грн сума кредиту (четвертого траншу); 54814, 90 грн заборгованість за відсотками ( а.с.20 звор.). 14.07.2021 ТОВ «Інфінанс» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали Договір факторингу №14-07/21, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору за плату право грошової вимоги за договорами позики, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від позичальників, згідно Реєстру боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими переходить від ТОВ « Інфінанс» (клієнт) до ТОВ «Вердикт Капітал». Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (пункти 2.1.-2.5. Договору факторингу (а.с.23-25). У Додатку №3 до Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 міститься Реєстр боржників ТОВ «Інфінанс», серед яких [PERSON] - боржник за кредитним договором №0635917268 від 26.12.2019, заборгованість якої складає 59172, 90 грн, до якої включено: 5720 грн/ сума кредиту; 53452, 90 грн заборгованість за відсотками (а.с.25-27). Відповідно до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (позивачу у справі) (а.с.28-30). Згідно п.2.1. Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору. У Додатку №3 до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги міститься Реєстр боржників, право вимоги до яких перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр», де серед інших боржників зазначається [PERSON] , як боржник за кредитним договором №0635917268 від 26.12.2019, на загальну суму 112225, 90 грн., до якої включено: 5720 грн. сума кредиту; 106505,90 грн. заборгованість за відсотками. Дана обставина також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 (звор.стор.а.с.31-33). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» щодо боржника [PERSON] - позичальника за кредитним договором № 0635917268 від 26.12.2019, заборгованість відповідача перед ТОВ «Вердикт Капітал» на дату відступлення (10.01.2023) грошової вимоги позивачу ТОВ «Коллект центр» визначена у сумі 59172,90 грн. (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] 03.08.2021 уклала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 67). Зміст спірних правовідносин та норми права, якими вони регулюються. Між сторонами існує спір, що виник з кредитних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір кредиту (позики), а також законами про споживче кредитування та права споживачів. Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п.5 ч.3 ст. 18 Закону) Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Інфінанс»). Відповідно до ч.1 ст.9З Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію,необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору договору про відкриття кредитної лінії. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обв`язку первісному кредитору є належним виконанням. За приписами ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.2ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду. Встановивши зміст спірних правовідносин та їх нормативно-право регулювання, дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Аналізуючи положення ч.1 ст. 638 ЦК України, ч.1 ст. 1054 ЦК України, ч.1 ст. 1047, ст. 1048 ЦК України та інші норми цивільного закону можна зробити висновок, що істотними (основними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит) у визначеному розмірі, проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші (додаткові) умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки, надання кредитотавцем додаткових та супутніх послуг тощо. Судом встановлено, що 26.12.2019 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0635917268, в електронній формі. Відповідно до умов цього договору (п. 1.2, 1.6) кредит надається позичальнику у вигляді відновлювальної кредитної лінії, окремими частинами (траншами); максимальний розмір кредитного ліміту (траншу) - 20000 грн.; кожен транш надається в межах строку дії договору 36 календарних місяців та на максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів; за користування кредитом позичальник сплачує відсотки, які не можуть бути більшими як 1,75 % в день на суму фактичного залишку кредиту. Згідно Заявки-анкети позичальника №2628529029 від 28.01.2020 та відповідно до Акцепту від 28.01.2020 позичальник [PERSON] прийняла Пропозицію (оферту) ТОВ «Інфінанс» на отримання чергового, четвертого траншу кредиту в розмірі 5720 грн. зі строком користування кредитом (траншем) 30 днів, що вкладається в межі строку основного Договору надання позики №0635917268, від 26.12.2019 (36 місяців); відсоткова ставка за користування кредитом 1,75 % у день; вартість кредиту за 30 днів користування 3003 грн. Отже, позичальниця [PERSON] мала зобов`язання повернути ТОВ «Інфінанс» отриманий 28.01.2020 кредит (четвертий транш) у розмірі 5720 грн. не пізніше спливу 30 днів від дня надання коштів, тобто до 01.03.2020 та сплатити відсотки в розмірі 3003 грн. Кредитор ТОВ «Інфінанс» належним чином виконі своє зобов`язання, перерахувавши 28.01.2020 кредит (транш) в розмірі 5720 грн. на банківську платіжну карту позичальника [PERSON] . Проте, відповідачка до спливу 30-денного строку, на який надався кредит, не повернула кошти та не сплатила відсотки за користування ними. Не повернення позичальником [PERSON] кредиту (траншу) у погоджений сторонами строк зі сплатою відсотків за користування коштами призвело прострочення відповідачем основного грошового зобов`язання у сумі 8723 грн, з яких 5720 грн. - кредит; 3003 грн. - відсотки. Внаслідок повного прострочення (не виконання) грошового зобов`язання кредитодавець ТОВ «Інфінанс» застосував до позичальника [PERSON] відповідальність, передбачену п. 3.5 основного Договору надання позики №0635917268, від 26.12.2019, де вказано про продовження зобов`язання позичальника на весь період фактичного користування Кредитом (траншем). При цьому, як вказано у цьому пункті договору, до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (траншем) у розмірі 1,75 відсотків у день, починаючи з першого дня прострочення строкового повернення кредиту (траншу) і до повного повернення кредиту. Застосовуючи таку конструкцію пункту 3.5 Договору, кредитодавець по закінченню строку, на який надавався кредит (транш), фактично визнав за собою право продовжити позичальнику строк користування кредитом та, відповідно, нарахування процентів на невизначений для позичальника строк. Вартість кредиту (траншу) за умов такого безстрокового нарахування процентів, позичальнику не була відома при укладанні Договору (прийняття пропозиції (оферти) від 28.01.2020), що є несправедливим по відношенню до споживача кредитних послуг. Окрім цього, судом встановлено, що положення п. 3.5 Договору надання позики №0635917268, від 26.12.2019, не узгоджується з п. 8 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які введені в дію ТОВ «Інфінанс» з 15.05.2019, де для продовження строку дії кожного кредиту (траншу) необхідним є повний розрахунок позичальника по процентам та іншим платежам. При цьому продовження строку кредитування здійснюється на той строк, на який надавався кредит (у даному випадку 30 днів). Якщо ж таких обставин (розрахунку по процентам та додатковим платежам) не настало, то згідно п. 10 Правил боржнику, який прострочив строки сплати поточного кредиту та відсотків нараховуються пеня. Верховний Суд у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 сформулював наступну правову позицію. Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України. Як зазначає Верховний Суд у своїй постанові, після закінчення строку дії кредитного договору, тобто строку, на який надавався кредит, або у разі пред`явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування кредитором процентів на суму невиконаного (простроченого) грошового зобов`язання має юридичну природу відповідальності, що передбачена статтею 625 ЦК України (3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач ставить вимогу про стягнення процентів за правомірне користування кредитом. Вимога про стягнення процентів на підставі ст.625 ЦК не заявлена. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ТОВ «Інфінанс» після спливу 30-денного строку (01.03.2020), на який надавався кредит (четвертий транш), а після нього наступний кредитор за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» неправомірно продовжили нарахування відсотків на суму неповернутого кредиту, що призвело до визначення загальної суми відсотків за користування кредитом станом на 10.01.2023 в розмірі 106 505,90 грн, що значно перевищує суму відсотків (3003 грн.), яка визначена сторонами Договору позики №0635917268 від 26.12.2019 та акцепти від 28.01.2020 № 2628529029, як вартість кредиту (траншу) за 30 днів користування ним. Отже, [PERSON] кредит не повернула та не сплатила проценти за користування ним, а тому безсумнівно має борг за основним зобов`язанням 8 723 грн (5720 + 3003 грн) перед позивачем ТОВ «Коллект центр», як новим кредитором. Таким чином суд частково задовольняє позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0635917268 від 26.12.2019 у загальному розмірі 8 723 грн, що складається з наступного: 5720 грн. неповернутий кредит; 3003 грн. - відсотки за користування кредитом. Щодо застосування позовної давності, про що просила відповідачка, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу. Крім того, умовами договору, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] 26.12.2019 встановлено строк його дії - 36 календарних місяців з дня підписання договору, тобто до 26.12.2022. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовна заява, подана в межах строку позовної давності. Розподіл судових витрат Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 383, 75 грн. (8 723 грн. * 3 028 грн. / 68 830 грн., де 5 720 грн. - сума задоволених судом вимог до стягнення, 3 028 грн. - сума сплаченого судового збору, 68 830 грн. - сума заявлених позовних вимог). Також, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Коллект центр» понесло витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 17 000 грн., що підтверджується договором №42649746 про надання правничої допомоги від 11.12.2023, додатковою угодою №003572208497 до договору №42649746 про надання правничої допомоги від 11.12.2023, детальним описом виконаних робіт від 20.02.2024, актом про підтвердження факту надання правничої допомоги від 20.02.2024 (а.с. 13, 14, 25-27, 19). Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, витрати позивача на правничу допомогу слід стягнути пропорційно задоволеної частки позовних вимог, а саме в розмірі: 2 154, 45 грн. (8 723 грн. * 17000 грн. / 68 830 грн., де 8 723 грн. - сума задоволених судом вимог до стягнення, 17000 грн. - витрати на правничу допомогу, 68 830 грн. - сума заявлених позовних вимог).

Outcome: partial