Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста про встановлення факту проживання та реєстрації на законних підставах. В позовній заяві та заяві про зміну предмету позову посилалась на те, що у лютому місяці 1991 року за рішенням профкому і адміністрації заводу «Хіммаш» їй було видано ордер №205 від 27.02.1991 року на вселення до гуртожитку. На підстав ордеру їй була виділена кімната № [NUMBER] у гуртожитку «Юність», будинок [ADDRESS] , де вона мешкає з лютого 1991 року по теперішній час, але зареєстрована в гуртожитку без зазначення номеру кімнати. Таким чином з 27 лютого 1991 року вона на законних підставах проживає у вказаній кімнаті. Рішенням Полтавської міської ради «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по [ADDRESS] від ВАТ «Полтавхіммаш» від 28.09.2010 року гуртожиток прийнятий до комунальної власності територіальної громади. Рішенням Полтавської міської ради «Про зміну статусу та надання дозволу на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках по [ADDRESS] та по [ADDRESS] » дозволено приватизацію житлових та допоміжних приміщень у гуртожитках, в тому числі за адресою: [ADDRESS] Тому з метою забезпечення можливості приватизації займаного нею жилого приміщення - кімнати [ADDRESS] позивач просила суд встановити факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] з 27.02.1991 року у кімнаті [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач Управління майном комунальної власності міста надав відзив на позов, у якому зазначив, що при розгляді даної справи покладається на розсуд суду (а.с. 41-44). У відзиві також зазначив, що Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради і створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтава, та у сфері житлового законодавства. Позивач проживає в кімнаті [ADDRESS] на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку №205 від 27 лютого 1991 року. [PERSON] зареєстрована в гуртожитку по [ADDRESS] але без зазначення номеру кімнати. До суду позивач звернулась з метою реалізації права на приватизацію, яке гарантовано чинним законодавством, зокрема ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Однак, для його реалізації особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які, в тому числі, підтверджують її право користування житловим приміщенням на законних підставах. Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , без зазначення номеру кімнати. Вказана обставина є перешкодою для реалізації права на приватизацію, а тому позивач просить суд встановити факт постійного проживання на законних підставах у кімнаті [ADDRESS] . Право на приватизацію - це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян. Для участі у приватизації [PERSON] необхідно встановити факт її постійного законного проживання з 17 червня 1996 року у кімнаті [ADDRESS] . Тому Управління майном комунальної власності міста просило розглянути справу без участі представника управління. При ухваленні судом рішення посилається на розсуд суду (а.с. 41-44, 57-58). Інші клопотання та заяви по суті справи учасники справи суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста в судове засідання не з`явився. В тексті відзиву відповідач просив справу розглянути за відсутності його представника. Відповідач КП «ЖЕО №2» в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] вселилась в гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру №205, виданого 27 лютого 1991 року на право зайняття кімнати №519 даного гуртожитку (а.с.6). Як вбачається з довідки №2826, виданої 05.11.2019 року КП «ЖЕО №2», квартиронаймач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17 червня 1996 року (а.с.7). Факт проживання [PERSON] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується даними її паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 червня 1997 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, згідно якого місце її проживання зареєстроване за вказаною адресою, договором про надання їй комунальних послуг з КП «Полтававодоканал» від 24.06.2019 року (а.с.10-11). Позивач отримує та оплачує комунальні послуги, отримані за цією адресою, що підтверджується долученими до справи квитанціями (а.с.12-13). Статтею 33 Конституції України\~встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1\~статті 29 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України\~встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»\~громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] правомірно проживає у кімнаті [ADDRESS] та зареєстрована за адресою вказаного гуртожитку. Але оскільки при реєстрації місця проживання позивача не зазначено номеру займаної нею кімнати, іншим чином підтвердити користування даним житлом на законних підставах позивач можливості не має. Доказів на спростування того, що позивач на законних підставах користуються наведеним житлом, відповідачем суду не надано. Рішенням п`ятдесят сьомої сесії п`ятого скликання Полтавської міської ради від 28 вересня 2010 року гуртожиток по [ADDRESS] , прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Полтави (а.с.14). Рішенням тридцять другої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 12 липня 2013 року надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку для одинаків по [ADDRESS] , який знаходиться на балансі КП «ЖЕО №2» ПМР, на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу) (а.с.15). Також вказаним рішенням залишено цілісний майновий комплекс будинку по [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його житлових та допоміжних приміщень. Приватизацію житлових та допоміжних приміщень у гуртожитку по [ADDRESS] здійснювати в порядку, визначеному законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відповідно, встановлення факту постійного проживання на законних підставах у кімнаті № [NUMBER] вказаного гуртожитку позивачу необхідно для реалізації права на приватизацію житла. Суд враховує, що за адресою даного гуртожитку місце проживання позивача зареєстровано 17 червня 1996 року. Для участі у приватизації [PERSON] необхідно встановити факт її постійного законного проживання з 17 червня 1996 року у кімнаті [ADDRESS] , про що повідомив відповідач Управління майном комунальної власності міста. Позивач просить встановити факт її постійного проживання та реєстрації на законних підставах у кімнаті № [NUMBER] . Оскільки за адресою зазначеного гуртожитку позивач зареєстрована 17 червня 1996 року, підстави для встановлення факту її реєстрації у кімнаті [ADDRESS] з 27.02.1991 року відсутні. Крім того, факт реєстрації місця проживання позивача у гуртожитку підтверджується даними її паспорта та довідкою КП «ЖЕО №2». Тому факт реєстрації позивача за вказаною адресою не підлягає встановленню рішенням суду. Позовна вимога про встановлення факту постійного проживання на законних підставах у кімнаті № [NUMBER] вказаного гуртожитку підлягає до часткового задоволення, а саме в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] з 17 червня 1996 року.

Outcome: partial