Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що У квітні 2022 року між мною та відповідачем було досягнуто згоди про придбання у нього нежитлової будівлі, приміщення «Кафе», що розташоване по [ADDRESS] . Ціна нерухомого майна була обумовлена в розмірі 100 000 гри. Після чого між сторонами було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а відповідач зі свого боку зобов`язався, після сплати суми посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу протягом двох місяців. Після отримання грошей, відповідач надав позивачеві ключі від приміщення, у зв`язку із чим він безперешкодно користуюся ним. Договір купівлі-продажу до цього часу належним чином не посвідчено, оскільки відповідач постійно перебуває у відрядженнях. Позивач вважає, що між ним та відповідачем, який є власником нерухомого майна досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, ним сплачено всю вартість майна, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим вважає, що за ним можливо визнати право власності на нежитлову будівлю. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником нежитлової будівлі,\~приміщення «Кафе»,\~що розташоване\~по [ADDRESS] (а. с. 8-10). Згідно розписки\~відповідача від\~29\~квітня 2022\~року,\~ним отримано\~плату від\~позивача за приміщення «Кафе», що розташоване по [ADDRESS] , відповідач зобов`язався посвідчити договір купівлі-продажу протягом двох місяців (а. с. 15). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~346\~ЦК України право\~власності припиняється\~у разі відчуження власником свого майна. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved