Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У листопаді 2023 року Орган опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передання дітей та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей, крім малолітньої [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З березня 2023 року родина [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, де діти опинилися у складних життєвих обставинах, з підстави ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Сужбою у справах дітей Кетрисанівської сільської ради спільно з працівниками Комунальної установи «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб» Кетрисанівської сільської ради та інспектором ювенальної превенції Бобринецького відділення поліції №3 систематично здійснювались обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] в ході яких з матір`ю проводилися профілактичні, роз`яснювальні бесіди щодо належного утримання, виховання дітей, догляду та створення належних умов в помешканні, де проживають діти. Проте, на рекомендації соціальних працівників мати не реагувала, не займалася вихованням дітей, умови проживання дітей не покращилися. 17.03.2023 року служба у справах дітей на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради рекомендувала взяти сім`ю [PERSON] під соціальний супровід для надання комплексу послуг з метою подолання складних життєвих обставин та вжиття превентивних заходів впливу для мінімізації наслідків невиконання батьківських обов`язків, недопущення соціального сирітства та збереження біологічних зв`язків матері з дітьми. За період перебування на обліку служби, родині [PERSON] неодноразово надавалася гуманітарна допомога для забезпечення базових потреб дітей, роз`яснювались правові наслідки позбавлення батьківських прав та в травні 2023 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. На комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради за 2023 рік двічі розглядалися питання про стан утримання та виховання дітей в родині [PERSON] . Матері надавалися рекомендації щодо створення належних умов для виховання та розвитку дітей, залучення їх до навчання, подолання матір`ю шкідливих звичок. Мати на короткий період часу намагалася виправитися, проте знову поверталася до звичного їй аморального способу життя: зловживання спиртними напоями, перебування в сумнівних компаніях, залишення дітей на сторонніх осіб. [PERSON] офіційно не працює, отримує державну допомогу малозабезпеченим сім`ям, щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Отримані кошти на дітей, [PERSON] використовує не за призначенням, що підтверджується актами обстеження умов проживання. Відповідно до інформації директора Комунального закладу «Кетрисанівський ліцей» мати не цікавиться навчанням та вихованням доньки [PERSON] , яка навчалася в 2 класі ліцею, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Дівчинка без поважних причин не відвідувала ліцей. Так, як учениця не опанувала навчальну програму, її не переведено до 3 класу. 16.08.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської розглядалося питання про стан утримання та виховання малолітніх дітей, за результатами розгляду прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. На засіданні виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради від 31 серпня 2023 року прийнято рішення про затвердження висновку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей та стягнення аліментів на їх утримання. Внаслідок того, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, не сприяє їх фізичному та духовному розвитку, навчанню та вихованню, чим створила умови, які загрожують життю та здоров`ю дітей, чим порушує норми статей 150, 155, 164 СК України. Посилаючись на те, що [PERSON] не змінює способу свого життя і не намагається займатися вихованням своїх малолітніх дітей, вбачається, що мати не виконує батьківські обов`язки належним чином, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний і моральний розвиток. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; передати дітей органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради з метою подальшого влаштування до сімейних форм виховання; стягнути з відповідача на користь органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 04.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.44-45). Ухвалою суду від 01.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик свідків (а.с.61-62). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила, під час вагідності впала через ожеледицю, внаслідок чого перебувала на стаціонарному лікуванні, тому дітей вимушено залишила у їх бабусь. Далі у зв`язку з народженням дітей вдруге перебувала в лікарні. Після народження двійні повернулась додому та змінила місце та умови праживання на кращі за адресою: [ADDRESS] , недоліки усунула та обіцяє, що в подальшому їх не допустить. Після відібрання дітей з ними підтримує материнські стосунки, відвідує їх, купляє гостинці. [PERSON] не мала можливість спілкувалась по телефону так як [PERSON] змінила номер телефону через ситуацію, що склалась з її сином. А при відвідуванні нею дитини за місцем проживання, бабуця з рук її сина не випускає. Також вона займається з донькою [PERSON] щодо опанування нею навчальної програми. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК). Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина друга статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виходячи з положень ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №308/13654/21 зазначено: як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. ЄСПЛ в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. В постанові Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 вказано: зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.08.2016 року, серії [NUMBER] від 22.03.2018 року, серії [NUMBER] від 16.12.2019 року, серії [NUMBER] від 29.12.2021 року (а.с.9-12) та копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 16.08.2023 року (а.с.13-16). Як вбачається з копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 16.08.2023 року, відомості про батька дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14-16). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 16.08.2023 року, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/006674043 від 24.08.2023 року, відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Як встановлено з копій довідок Бобринецького УСЗН департаменту соціального захисту населення від 24.08.2023 року №1629, №1630, №1631 [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Кропивницької РДА і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.24-26). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 08.02.2023 року сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання потребують прокращення, на момент обстеження в будинку розкидані речі, брудно, продукти харчування в обмеженій кількості. Для дітей є окремі спальні місця, учбовий куточок, є достатньо одягу та іграшок. Діти на момент обстеження не охайні та не доглянуті. Рекомендовано негайне прибирання. З матір`ю проведено пофілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного утримання та виховання дітей, попереджено про відповідальність про ухилення від виконання батьківського піклування (а.с.28). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 14.03.2023 року встановлено, що умови проживання антисанітарні, безлад в кімнатах, відсутні записи їжі. На момент обстеження відсутня приготовлена страва для дітей. Дитячий одяг розкиданий по кімнаті, брудний, постільна білизна брудна, відсутні засоби особистої гігієни для дітей. Діти одягнені в брудний одяг, мають неохайний вигляд. З матір`ю проведено пофілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного догляду за дітьми, надано рекомендації щодо генерального прибирання (а.с.29). Наказом служби у справах дітей Кетрисанівської сільської ради Кіровоградської області від 17.03.2023 року №36, на підставі акта обстеження умов проживання від 14.03.2023 року, взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.17). 17.03.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради розглядалося питання про стан утримання та виховання дітей в родині [PERSON] , за результатами розгляду прийнято рішення №10, яким рекомендовано матері здійснювати належний догляд на дітьми та виконутивати всі рекомендації соціальних працівників; в семиденний термін створити належні умови для утримання та виховання дітей. Також рекомендовано Комунальній установі «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб» Кетрисанівської сільської ради взяти сім`ю [PERSON] під соціальний супровід для надання комплексу послуг з метою подолання складних життєвих обставин та вжиття превентивних заходів впливу для мінімізації наслідків невиконання батьківських обов`язків, недопущення соціального сирітства та збереження біологічних зв`язків матері з дітьми (а.с.31). 10.04.2023 року Комунальною установою «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб» Кетрисанівської сільської ради з метою подолання складних життєвих обставин було укладено з сім`ю [PERSON] договір №59 про надання соціальних послуг відповідно до індивідуального плану надання соціальних послуг (а.с.18-23). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 18.05.2023 року встановлено, що умови проживання зодовільні. В кімнатах необхідне генеральне прибирання, більшість речей розкидані по кімнаті. Прибудинкова територія потребує прибирання. Діти забезпечені одягом та взуттям в достатній мірі. На момент обстеження діти були в брудному одязі та не причесані. Засоби гігієни в обмеженій кількості. На момент обстеження була приготовлена старава для дітей. З матір`ю проведено пофілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання нею батьківських обов`язків (а.с.30). 16.08.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради розглядалося питання про стан утримання та виховання дітей в родині [PERSON] , за результатами розгляду прийнято рішення №34 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей (а.с.32). За інформацією Комунального закладу «Кетрисанівський ліцей» від 15.08.2023 року №53, учениця 2 класу [PERSON] без поважних причин не відвідувала школу. Вчитель неодноразово відвідувала дитину вдома, мама обіцяла повернути дитину до навчання, але учениця на навчання так і не з`явилась. На літні канікули для учениці була складена програма для подалання освітніх втрат, але мама на зв`язок не вийшла. [PERSON] не опанувала навчальну програму, тому не може бути переведена до 3 класу (а.с.27). Сторонами визнається, що позивач окрім зазначених вище також має ще двох дітей, тобто є матір`ю шістьох дітей, з огляду на що вказані обставини не підлягаєть доказуванню. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кетрисанівської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради 31.08.2023 року №294, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.33-36). Свідок [PERSON] пояснила, що вона була опікуном [PERSON] . [PERSON] має шістьох дітей та відповідально ставиться до їх виховання. Діти відвідують школу. В будинку тепло. Діти прихильні до мами. [PERSON] без нагляду дітей не залишала. З вересня 2023 року [PERSON] залишила їй дітей [PERSON] та [PERSON] , щоб вони ходили в школу в с.Рощахівка, так як була вагітна та потребувала допомоги. Назар був у бабусі - [PERSON] , [PERSON] була у бабусі - [PERSON] за її проханням. За час перебування у неї дітей [PERSON] їх відвідувала, купувала їм речі. Вона допомагає [PERSON] у вихованні дітей, відвозить їх до школи. [PERSON] не ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, так як була вагітна двійнею. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею [PERSON] та перебуває в добрих відносинах з [PERSON] . Вона звертається до [PERSON] з приводу спілкування з онуком - [PERSON] та його перебування у неї, в чому [PERSON] не відмовляє. [PERSON] залишила у неї [PERSON] на 2-3 неділі з червня 2023 року. [PERSON] був одягнутий, чистий. Факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків їй не відомі, чи залишала остання дітей до 16 серпня 2023 року їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею [PERSON] та з жовтня 2022 року [PERSON] залишила свого сина [PERSON] на її прохання декілька разів на різні періоди, які тривати від двох тижнів до місяця. З травня 2023 року по серпень [PERSON] проживає з нею за її проханням, а з серпня 2023 року по даний час за рішенням служби у справах дітей. В травні 2023 року її сина [PERSON] побили в помешканні [PERSON] . Бачила фото, які зробив син на початку травня 2023 року, з яких видно, що у відповідача неналежні умови проживання, а діти брудні. Про випадки залишення дітей без нагляду їй не відомо. За час перебування у неї онука відповідач дитиною не цікавилась, не телефонувала. Свідок [PERSON] пояснила, що працює у секторі ювенальної превенції відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та спільно зі службою у справах дітей відвідувала відповідача, яка виховувала чотирьох неповнолітніх дітей. На початку травня 2023 року склала відносно відповідача протокол через неналежні умови утримання дітей. В подальшому колишній опікун відповідача - [PERSON] забрала дітей відповідача до себе, однак умови проживання відповідача не змінились. В травня 2023 року відповідач відвідувала дітей у бабусь. За літо відповідач дітьми не цікавилась, лише спілкувалась з доньками. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. 08.02.2023 року вона спілкувалась з місцевими жителями с.Кетрисанівка, зі слів яких їй відомо, що приблизно в 7 чи 8 місяці 2023 року старша донька відповідача - [PERSON] , 2015 року народження просила їсти у сусідки та переночувати. На відповідача надходили скарги, що вона збирає молодь. В червні 2023 року бачила відповідача з явним запахом після вживання алкоголя. Свідок [PERSON] пояснила, що з 01.09.2023 року обіймає посаду фахівця із соціальної роботи Комунальної установи «Кетрисанівський сільський центр соціальних служб». Особисто з відповідачем не знайома, очевидцем події не була. Зі слів директора установи [PERSON] , в якій вона працює, їй відомо, що відповідач не виконує батьківські обов`язки. З матеріалів справи сім`ї відповідача їй відомо, що з 10.04.2023 року відповідач матеріально не забезпечує дітей та їх не відвідує, також не реагувала на рекомендації установи. Умови проживання дітей були незадовільні, а діти знаходяться в неохайному стані. З акту обстеження умов проживання сім`ї відповідача вбачається, що м`яса та молочних продуктів за місцем проживання відповідача не було. Свідок [PERSON] пояснила, що вона обіймає посаду директора КЗ «Кетрисанівський ліцей», де навчалась [PERSON] , яка з 01 вересня 2022 року по 31 травня 2023 року на навчання онлайн жодного разу не вийшла, через що звернулась до служби у справах дітей. Дитина не опанувала освітню програму внаслідок чого мамі було рекомендовано залишити дитину повторно в другому класі. Вчителька була готова навчати дитину в літку за індивідуальною програмою, але відповідач дитину не привела. З кінця серпня 2023 року дитина проживає з [PERSON] , яка була опікуном [PERSON] . Згідно ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу. Показання свідка [PERSON] , надані зі слів сусіда відповідача, якого свідок не назвала, суд відхиляє як недопустимий доказ, оскілки не підтверджені іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами Цивільного процесуального кодексу України. Показання свідка [PERSON] , які їй відомі зі слів [PERSON] , суд відхиляє як недопустимий доказ, оскільки не підтверджені показаннями [PERSON] , про допит якого позивач не заявляв. Показання свідка [PERSON] також не підтверджені іншими допустимими доказами. Також свідок [PERSON] не була очевидцем подій про які надала показання, адже їх вони відомі із письмових записів інших осіб. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що проживає з мамою. Має четверо братів та одну сестру. Мама добре до них відноситься, готує їм їжу, частіше кашу, купує іграшки. Мама алкоголь не вживає та вдома їх самих не залишала. В будинку прибирає мама, якій допомагає. Вихідні та свята проводять добре. Коли мами не було проживала у бабусі в с. Рощахівка. У бабусі хороші відносини з мамою. Більше подабається жити з мамою та бабусею. Коли проживала в с. Рощахівка до братиків не приїжджала, лише на день народження [PERSON] . Маму любить та бажає з нею проживати. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що прийшла до суду з мамою та сестрою [PERSON] . Відвідує дитячий садок. Маму любить та їй подобається з нею проживати. Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] прихильні до матері та не бажають з нею розлучатись. Інші діти в силу віку та розвику не можуть висловити думку щодо спору. Відповідач покращила умови проживання в міру своїх матеріальних можливостей, що визнається представником відповідача. Зловживання відповідачем алкогольними напоями, що могло свідчити про негативний вплив на дітей не знайшли свого підтвердження в показаннях свідків. З показань свідків, які відповідають поясненням відповідача, судом встановлено що залишення відповідач дітей у бабусь відвалось за їх проханням, а також було обумовлено вагітністю відповідача. Під час розгляду справи відповідач зміни своє ставлення до здобуття дітьми освіти. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, про умисне її ухилення від піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя та навпаки спростовується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідач заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей, доньки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні висловили бажання проживати з мамою. Суд зазначає, що інтересам дітей найкраще відповідає збереження їх зв`язків із сім`єю; та забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Суд сприяє захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування. При цьому суд враховує ставлення малолітніх [PERSON] та [PERSON] до матері та бажання проживати з нею. Суд не погоджується, що при встановлених судом обставинах позбавлення відповідача батьківських прав спрямоване на захист прав та інтересів дітей, а втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення її батьківських прав. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, який носить рекомендаційний характер, не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд з ним не погоджується. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, як і гострої соціальної необхідності у цьому, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих матері щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування його за обставин цієї справи не доведено. Суд з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів притягнення відповідача до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав та похідних від неї вимог про переданнядітей органу опіки та піклування Кетрисанівської сільської ради з метою подальшого влаштування до сімейних форм виховання та стягнення з відповідача аліментів на кутримання дітей. Разом з цим, суд вважає доцільним попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Кетрисанівської сільської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed