Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.05.1978 в ЗАГСі м. Бершадь Вінницької області, актовий запис №36. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.1978 року сторони зареєстрували шлюб у ЗАГСі м. Бершадь Вінницької області , актовий запис № 36. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружнє життя сторін не склалось через різність характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини і проживають окремо. Примирення і подальше проживання у шлюбі неможливе внаслідок того, що відповідач не бажає признавати хибність своїх позицій щодо сімейних цінностей, сімейні відносини, які погіршилися останніми роками, загострилися із- за російсько - української війни. Представник позивачки, адвокат, Мандзій Н.К., надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутність та відсутність позивачки. Відповідач, [PERSON] , надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.05.1978 року сторони зареєстрували шлюб у ЗАГСі м. Бершадь Вінницької області, актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружнє життя сторін не склалось через різність характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини і проживають окремо. Примирення і подальше проживання у шлюбі неможливе внаслідок того, що відповідач не бажає признавати хибність своїх позицій щодо сімейних цінностей, сімейні відносини, які погіршилися останніми роками, загострилися із- за російсько - української війни. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім`єю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище набуте в шлюбі.

Outcome: approved