Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Пономарьова О.В. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, де в обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2010 року №2688, посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздовою О.П., [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 10,8000 га, розташовану на території Кетрисанівської (колишньої Тарасівської) сільської ради Кіровоградської області, яка надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №558086, виданим 21 червня 2011 року Бобринецькою районною державною адміністрацією. 23 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та відповідно проведена державна реєстрація йього права 26 червня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26862506. Згідно умов пунктів 9, 10, 11 Договору орендар зобов`язаний вносити орендодавцю орендну плату в грошовій формі в розмірі 3% від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, тобто 11890,82 грн. (нормативно грошова оцінка 396360,61х3%) на момент укладення договору, з урахуванням індексації в строки щорічно до 25.12. У 2021 році було укладено додаткову угоду до вказаного договору. Але орендарем не сплачено позивачу орендну плату в період з 2018 по 2022 роки включно в сумі 59454,10 грн. Оскільки несплата орендної плати має системний характер, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Пономарьова О.В. про витребування письмових доказів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та надала суду показання в якості свідка, в яких пояснила, що між нею та відповідачем давно склалися спірні, в тому числі й з приводу позики коштів. Вказує, що земельну ділянку, яка належить їй на праві власності, вона передала відповідачу у 2017 році в оренду, про що вони уклали договір, який вона підписала, але орендну плату за умовами договору вона не отримувала. Вказує, що її син мав борг перед відповідачем, тому вона у 2021 році підписала додаткову угоду з останнім до договору оренди. Також вказує, що вона позичила у позивача в розмірі сім тисяч доларів США після укладення угоди. На сьогодні у неї є боргові зобов`язання перед відповідачем, але ним орендна плата не виплачується їй з 2018 року, що є порушенням договору оренди землі. Представник позивача адвокат Пономарьов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, інших заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Бойко Я.Г. в судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення подавши відзив, де зазначено, що 23.06.2018\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~оренди землі\~загальною площею\~10.8000\~га з\~кадастровим номером\~3520887200:02:000:0323.\~Вище зазначений\~договір було\~укладеного на\~7\~років (п.8\~Договору).\~ [PERSON] після\~укладення та\~реєстрації вказаного\~договору звернулася\~до [PERSON] \~аби орендар\~заплатив наперед\~всю суму\~за вказаним\~Договором,\~пояснюючи це\~складними сімейними\~обставинами,\~на що\~ [PERSON] \~погодився.\~03\~липня 2018\~року приватний\~нотаріус Бобринецького\~районного нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Кіріченко\~Г.М.\~засвідчив справжність\~підпису [PERSON] \~на заяві\~на спеціальному\~бланку,\~де позивачка\~вказала,\~що нею\~отримана орендна\~плата від\~ [PERSON] за\~користування належною\~їй земельною\~ділянкою,\~кадастровий номер\~3520887200:02:000:0323,\~загальною площею\~10.8\~га за\~договором оренди\~земельної ділянки\~від 23.06.2018\~року в\~сумі 259\~000\~(двісті\~п`ятдесят дев`ять\~тисяч)\~гривень за\~наступні 7\~(сім)\~років оренди. Пізніше, 20.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі від 23.06.2018 року, якою змінено п.8 основного Договору та продовжено строк оренди на 42 роки. Орендар та Орендодавець домовилися, що [PERSON] сплатить орендну плату наперед за весь період оренди. Вказана додаткова угода була зареєстрована 20.05.2021 року державним реєстратором. Також, 20.05.2021 року приватний нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М. засвідчив справжність підпису [PERSON] на заяві на спеціальному бланку, де позивачка вказує, що нею отримана орендна плата від [PERSON] за користування належної позивачу земельною ділянкою, кадастровий номер 3520887200:02:000:0323, загальною площею 10.8 га, за договором оренди земельної ділянки від 23.06.2018 року та додатковою угодою до цього договору оренди від 20.05.2021 року. Також, в заяві вказано, що орендна плата отримана позивачем у сумі 758 080 (сімсот п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят) гривень за наступні 46 (сорок шість) років оренди. Таким чином, позивач добровільно уклала договір оренди землі і додаткову угоду до договору, підписи на вказаних документах [PERSON] ставила власноручно, тому просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.31-32). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2010 року №2688, посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздовою О.П., позивачка [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 10,8000 га, розташовану на території Тарасівської, сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №558086 виданого 21 червня 2011 року, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією (а.с.10-11). 23 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі, об`єктом якого є належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка загальною площею 10,800 га з кадастровим номером 3520887200:02:000:0323 (а.с.33). Речове право оренди зареєстровано 26.06.2018 року державним реєстратором Пономарьовою Л.Б., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.07.2018 року за №129465748 (а.с.34). З пункту 8 Договору вбачається, що його укладено на сім років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить у 2018 році 11890,82 грн. Згідно пункту 11 Договору орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня, або в інші терміни за взаємною згодою орендаря та орендодавця. 03 липня 2018 року позивачкою [PERSON] написано заяву про те, що нею отримана орендна плата від [PERSON] за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 3520887200:02:000:0323) загальною площею 10.8 га за договором оренди земельної ділянки від 23.06.2018 року в сумі 259 000 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч) гривень за наступні 7 (сім) років оренди. Справжність підпису [PERSON] на цій заяві засвідчено приватним нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М.. Заяву зареєстровано в реєстрі за №392 03.07.2018 р.(а.с.35). 20 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 23.06.2018 року (а.с.36), якою змінено п.8 основного Договору та продовжено строк оренди земельної ділянки на 42 роки. Речове право за цією угодою зареєстровано 20.05.2021 року державним реєстратором Пономарьовою Л.Б., що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.05.2021 року за №257878960 (а.с.37). 20 травня 2021 року [PERSON] написала письмову заяву про отримання нею орендної плати від [PERSON] за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 3520887200:02:000:0323) загальною площею 10.8 га за договором оренди земельної ділянки від 23.06.2018 року та додатковою угодою до цього договору від 20.05.2021 року в сумі 758 080 (сімсот п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят) гривень за наступні 46 (сорок шість) років оренди. Та підтвердила відсутність до [PERSON] будь-яких претензій матеріального характеру, які б стосувалися виконання ним договору оренди до 2067 року включно. Справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріус Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М.. Заява зареєстрована в реєстрі за №306 20.05.2021 р.(а.с.38). Згідно відомостей наданих Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області від 08.12.2023 року за №6947/5/11-28-07 з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору вбачається, що [PERSON] за період з І кварталу 2016 року по 4 квартал 2021 рік, мав доходи як суб`єкт підприємницької діяльності - ФОП (а.с.71-73). Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі\~статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями\~статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. У\~статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями\~ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д»\~статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В позові\~ [PERSON] зазначає, що відповідачем не виплачено їй орендну плату за договором оренди землі та додатковою угодою до нього за період 2018-2022 роки, що носить системний характер, тому за цих підстав просить розірвати договір, але жодного доказу на обґрунтування вказаних позовних вимог не надала та навпаки, докази надані стороною відповідача повністю спростовують обставини позову, оскільки із заяв позивачки від 03.07.2018 року та від 21.05.2021 року, де справжність підпису на них засвідчено нотаріусом, вбачається, що нею отримано від орендаря [PERSON] в рахунок орендної плати наперед за договором оренди землі від 23.06.2018 року та за додатковою угодою до цього договору від 20.05.2021 року кошта в загальній сумі 1017080,00 грн. При цьому, вона підтвердила відсутність до [PERSON] будь-яких претензій матеріального характеру, які б стосувалися виконання ним договору оренди до 2067 року включно (а.с.35, 38). Самі по собі заперечення позивачки про факт отримання вказаних коштів від відповідача не спростовують цього факту. З огляду на суму отриманих [PERSON] коштів 1017080,00 грн від відповідача в рахунок орендної плати наперед та враховуючи розмір орендної плати, визначений в п.9 Договору оренди землі - 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена п.5 Договору та станом на 1.01.2018 року становила 396360,61 грн. й договором між сторонами не змінювалася, відповідач не має заборгованості перед позивачкою з орендної платі за договором оренди землі від 23.06.2018 року, оскільки сплатив останній суму значно більшу від тієї, яку б вона отримала за умовами договору, у разі виплати орендної плати щороку. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі». Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17 (провадження №61-32303св18) та від 22.01.2020 року у справі №387/193/19 (провадження №61-15879св19). Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст письмових заяв позивачки від 03.07.2018 року та від 20.05.2021 року, які свідчать про те, що [PERSON] погодилася на отримання орендної плати за майбутні періоди згідно з укладеним договором оренди землі у загальному розмірі 1017080 грн, а також дії оркндаря [PERSON] , який сплатив вказану суму, можливо дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже у орендаря була відсутня заборгованість перед орендодавцем [PERSON] зі сплати орендної плати, й не доведено істотного порушення орендарем [PERSON] умов договору оренди землі. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач не порушив умов договору оренди та не допустив прострочення сплати орендної плати, в тому числі й за вказаний у позові період, оскільки кошти з орендної плати були сплачені позивачці ним наперед, до обумовленої сторонами дати, що відповідає чинному законодавству та не порушує умов самого договору. Доводи позивачки, що вона не отримувала цих коштів в рахунок орендної плати, а позичала їх частину у відповідача для погашення боргів нічим не підтверджуються. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту системної несплати відповідачем орендної плати за договором оренди землі та наявності будь-якої заборгованості перед нею за цим договором, тому підстав для розірвання договору суд не вбачає, й відмовляє у задоволені позовних вимог. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України покладається на позивача.

Outcome: dismissed