Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

22.03.2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] відкрилася спадщина після померлого [PERSON] , який є її батьком. Відповідно до відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. 07.07.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №715. У встановленому законом порядку, після смерті [PERSON] , позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] . 20.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів документів на квартиру. Нотаріусом було зроблено запит до іншого спадкоємця, який прийняв спадщину (відповідача по справі), про витребування документів, що посвідчують право власності на вищевказану квартиру. У строк, зазначений у запиті, вказані документи відповідачем надані не були. Тому позивач звертається до суду за захистом свої прав і просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 27.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 12.04.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієву Н.П. надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №26 за 2022 рік, відкритої після смерті [PERSON] 10.05.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначає, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі. 17.05.2024 року на адресу суду від приватного Дмитрієвої Н.П. надійшла копія спадкової справи №48/2022 після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, просив задовольнити, з підстав зазначених у ній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.05.2012 року серії [NUMBER] , актовий запис 953, та лікарським свідоцтвом про смерть від 09.05.2012 року №133. На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бондар Ю.В. 07.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №75, [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2024 року №369212351. Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] , батьками [PERSON] були: батько [PERSON] та мати [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2002 року серії [NUMBER] , актовий запис №30. [PERSON] відмовилася від прийняття належної їй спадщини за законом, що підтверджується заявою від 18.05.2022 року, наявною в матеріалах спадкової справи № 48/2022. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.11.2007 року серії [NUMBER] , актовий запис №208, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.06.1918 року серії [NUMBER] , актовий запис №703. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії від 13.12.2016 року [NUMBER] , [PERSON] змінила своє ім`я на [PERSON] . 05.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] . зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №614, на підставі чого остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою (ч.\~1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу) (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Частиною 1 ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ст. ст.\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1298 ЦК України\~встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що спадкоємцями І черги померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . У встановленому законом порядку 21.06.2022 року позивач[PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 20.06.2023 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано спадкоємицею документ, що підтверджує право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5\~передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не піддягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає позивачу оформити відповідно до вимог закону спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири за адресою:\~ [ADDRESS] \~в порядку спадкування за законом (спадкоємиця першої черги) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3905,98 грн. Враховуючи те, що в даному випадку позов було задоволено в повному обсязі і відповідачем подана заява про визнання позову до розгляду справи по суті, вважаю за необхідне 50 відсотків від судового збору повернути [PERSON] з державного бюджету, а саме: 1952,99 грн., а інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved