Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем, з перебувала в цивільному шлюбі з 2003 по 2008 роки. Від цього шлюбу мають дочку, [PERSON] , [INFO] . 28 березня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 2-230/11 про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , які відповідач сплачував вкрай нерегулярно та не в повному обсязі. На сьогоднішній день дитина навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка і навчається на І курсі денної форми навчання на платній основі. При цьому, за І курс навчання дочки в університеті позивачка сплатила кошти в розмірі 22 300,80 грн. Позивачка також сплачує кошти за проживання дочки в студентському гуртожитку на один навчальний в розмірі 9 510,00 грн. Відповідач знає про те, що його донька навчається у вузі на стаціонарі і тому на даний час самостійно заробити таку суму для оплати свого навчання вона не має змоги, знає про понесені позивачкою значні витрати, пов`язані з цим навчанням і про скрутне становище, однак добровільно дитині не допомагає. А тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на період навчання. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечувала, однак просила зменшити частку розмір аліментів на 1/6 частини від усіх видів заробітку так як стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини від усіх видів заробітку поставить його у скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в цивільному шлюбі з 2003 по 2008 роки. Від цього шлюбу вони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . 28 березня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 2-230/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дочки [PERSON] , які відповідач сплачував вкрай нерегулярно та не в повному обсязі. На сьогоднішній день дочка [PERSON] вступила на навчання до Київського університету імені Бориса Грінченка і навчається на І курсі денної форми навчання на платній основі. При цьому, за І курс навчання дочки в університеті [PERSON] сплатила кошти в розмірі 22 300,80 грн. Також [PERSON] сплатила кошти за проживання дочки в студентському гуртожитку на один навчальний рік в розмірі 9 510,00 грн. [PERSON] знаючи про те, що донька навчається у вузі на стаціонарі, добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). А тому, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 16.01.2024 року на період навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved