Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

У квітні2024 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа державний нотаріус Першої Новомосковської нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхова Олена Анатоліївна, в якому просить визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому має статус спадкоємця першої черги. Мати за життя склала на ім`я позивача заповіт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що належала їй на праві власності, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 30.03.2004 року, зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно № 2098182. Після смерті матері позивач почав користуватися квартирою, сплачував за неї комунальні послуги тощо. Позивач зазначає, що мав хибну думку з приводу звернення до нотаріуса з метою оформлення спадщини після спливу шестимісячного строку. За місяць до закінчення відповідного строку, а саме в середині лютого, позивач дізнався, що мав подати заяву про прийняття спадщини до 15 березня 2024 року. Однак, позивач посилається на обставини, які перешкоджали його вчасному зверненню. З таких він зазначив, що його син, [PERSON] , [INFO] , наразі перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України. Невістка - [PERSON] , перебувала у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] , [INFO] . Але з лютого 2024 року [PERSON] почала працювати на Новомосковському хлібокомбінаті по змінах, у тому числі і вночі, внаслідок чого, позивач, допомагаючи сім`ї сина, змушений був доглядати за онуком, тому постійно в робочі дні невістки забирав його до себе у с. Орілька, за місцем свого проживання. Дружина позивача, [PERSON] , працює на постійній основі та протягом дня вона знаходиться на роботі, через що дворічний онук постійно перебуває під доглядом позивача, що в свою чергу внесло корективи в його звичайне життя та унеможливило вільне розпорядження своїм часом. Крім того, позивач акцентує, що на початку березня 2024 року він важко захворів, мав підозру на коронавірусну інфекцію, не хотів наражати на небезпеку оточуючих, а тому залишався вдома. Окрім позивача інших спадкоємців першої черги після смерті його матері, немає, ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався. До нотаріуса позивач звернувся 21.03.2024 року, тобто пропустив встановлений строк на 6 днів, у зв`язку з чим нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку із тим, що позивачем був пропущений вставлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, він, з метою реалізації своїх спадкових прав, звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12 жовтня 2024 року відкрите загальне позовне провадження по справі та зобов`язано Першу Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 04 червня 2024 року закінчено підготовче провадження по справі, призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник не з`явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх повному задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - державний нотаріус Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерховою О.А. в судове засідання не з`явилась, її неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському району Дніпропетровської області Південного міжрегіольного управління міністерства юстиції (м. Одеса). Із заповіту від 02.10.2020 року, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-497, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті здійснила розпорядження, яким все майно де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та все те, що належало їй на день смерті, заповідається [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлєвою І.М., 30 березня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1127. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3310595 від 09.04.2004, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 21.03.2024 року позивач звернувся до Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 21.03.2024 року, державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, [PERSON] було відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. Позивач у позові наполягав на тому, що був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріуса та оформити спадщину, оскільки здійснював догляд за онуком, [PERSON] , [INFO] Судом надано належні та допустимі докази про те, що син позивача [PERSON] , [INFO] , з 04 вересня 2022 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України. Відповідно до Довідки ТОВ «Дніпропетровський хлібокомбінат № 11» 02.04.2024 року, [PERSON] , що є дружиною [PERSON] з 09 лютого 2024 року працює на Новомосковському хлібокомбінаті на посаді інженера-технолога. Крім того, довідкою від 16.03.2024 року, виданою «Центром первинної медико-санітарної допомоги Черкаської селищної ради», доводиться той факт, що позивач з 08.03.2024 року по 16.03.2024 року знаходився на амбулаторному лікуванні за діагнозом: гострий трахеобронхіт. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Крім того, суд також звертає увагу на те, що позивач користується квартирою та постійно сплачує за неї комунальні послуги, що знаходить своє підтвердження в платіжних інструкціях, наявних у матеріалах справи. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , лише 15вересня 2023 року. З урахування постанови КМУ № № 469 від 9 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо вдосконалення питань проходження служби цивільного захисту та грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» строк прийняття спадщини повернуто до 6 місяців. Тобто позивач пропустив строк у шість місяців, у зв`язку із лікуванням від хвороби та доглядом за малолітньою дитиною. На переконання суду обставини щодо хвороби позивача та доглядом за малолітнім онуком, свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом одного місяця. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved