Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

21 березня 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю надійшла вищезазначена цивільна справа ( а. с. 71). З матеріалів цивільної справи встановлено, що 18.01.2024 до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача Цюпа О.В. через систему «Електронний суд» було подано позовну заяву, з проханням : стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором №270234-КС-003 про надання кредиту від 02.05.2021, що становить 74640,79 гривень, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 33230 гривень, суми прострочених платежів по процентах 40241,60 грн., суми прострочених платежів за комісією 1169,19 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень ( а. с. 1-13). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 травня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 270234-КС-003 у розмірі 34 000,00 гривень, шляхом перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] під [NUMBER] процентів за кожен день користування кредитом. Крім того зазначено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, внаслідок чого станом на 09.01.2024 виникла заборгованість у розмірі 74640,79 гривень, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 33230 гривень, суми прострочених платежів по процентах 40241,60 грн., суми прострочених платежів за комісією 1169,19 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 68-69). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 75). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, з проханням розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував ( а. с. 78-79). Відповідач в судові засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяву про розгляд справи за своєї відсутності, інших клопотань не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 270234-КС-003, згідно умов якого ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язався надати кредит у розмірі 34 000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 24 тижнів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,86501471 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 381,43880065 процентів, а також сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 5 100,00 грн.. Термін дії договору до 17.10.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 74760,00 грн. ( а. с. 33-34). ТОВ «Бізнес Позика» виконав своє грошове зобов`язання та надав грошові кошти у розмірі 34000,00 грн., шляхом перерахування на картку відповідача [NUMBER] , що підтверджується довідками від 11 січня 2024 року, виданими ТОВ «ФК «Елаєнс» ( а.с. 43-44. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно\~до ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.\~1054\~-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Встановлено, що договір про надання кредиту було підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора відповідно G-1985. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Сторонами по справі не заперечується той факт, що відповідач здійснила часткову оплату за договором № 270234-КС-003 на загальну суму 13230,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ( а. с. 16-29). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 16-29) станом на 09.01.2024 виникла заборгованість у розмірі 74640,79 гривень, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту 33230 гривень, суми прострочених платежів по процентах 40241,60 грн., суми прострочених платежів за комісією 1169,19 грн. Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів, оскільки нарахуванням відсотків за користування кредитом здійснено в межах строку дії договору по 17.10.2021 включно у визначеному договором розмір за денної ставкою 0,86501471% . Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 182 від 10 січня 2024 року ( а. с. 63). На підставі викладеного,

Outcome: approved