Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 09 серпня 1997 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже є повнолітнім. Зазначає, що через непорозуміння та суперечки спільне сімейне життя позивача та відповідача стало неможливим і призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, сторони мають різні погляди на життя, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сім`я існує формально, на примирення не згодні, збереження шлюбу є неможливим. Представник позивача просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 09.08.1997 року Володарсько-Волинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис №43, справу розглядати без участі позивача та її представника. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.04.2024 року здійснено перехід у справі до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання 18.06.2024 року не з`явились. 23.05.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Шморгуна О.П., в якій він просить розглядати справу без участі позивача та її представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті суду про виклик відповідача, та судова повістка за зареєстрованим місцем проживання відповідача про виклик до суду, яка повернута до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси. Згідно із ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідач, будучи повідомленим відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про відкриття провадження у цивільній справі за позовом до нього про розірвання шлюбу, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене вище, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Володарсько-Волинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що сторони мають різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде, спільного бюджету не мають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб фактично припинив існування і зберегти його сторони не бажають. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, зберегти сім`ю не бажають, спільне проживання суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved