Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

09.11.2022 року Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на обліку у служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради з 2019 року, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] разом із матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має захворювання на цукровий діабет 1 типу, у зв`язку з чим їй встановлено інвалідність. Батьки дитини фактично припинили шлюбні відносини і не проживають разом. [PERSON] проживає окремо, останнє відоме його місце проживання: [ADDRESS] . [PERSON] взагалі не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не проявляє ні ініціативи, ані взагалі зацікавленості у вирішенні ситуації, яка склалась та вжиттю заходів для подоланню складних життєвих обставин. На контакт із представниками Служби не йде, на запрошення до Служби не з`являється, на попередження про зміну ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки не реагує. З листопада 2021 року [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] переїхали проживати до співмешканця матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати ніде не працює, її доходом є тільки державна допомога по догляду за дитиною з інвалідністю, зловживає алкогольними напоями, часто перебуває в компаніях, у яких розпивають алкоголь в присутності доньки, під час чого дитина не отримує належної уваги вихованню, здоров`ю та дотриманню режиму дня та прийому ліків, які вона повинна приймати постійно. 10.12.2021 року в телефонному режимі до Служби надійшло повідомлення від Южноукраїнського міського центру соціальних служб про те, що фахівці перебувають на відвідуванні сім`ї [PERSON] та з`ясували, що мати з співмешканцем перебувають у стані алкогольного сп`яніння, продукти відсутні, в квартирі брудно, дитина перебуває без належного догляду дорослих. Цього ж дня представниками Служби, Центру, та ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснено комісійне відвідування даної сім`ї. Відповідно до акту оцінки рівня безпеки дитини умови проживання дитини несли загрозу життю та здоров`я останній, у зв`язку з чим малолітню [PERSON] влаштовано до дитячого відділення КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня». З метою захисту прав та інтересів дитини служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради листом 10.12.2021 року №1545, ініціювала притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до ст.184 КУпАП. Неодноразово до Служби надходили повідомлення стосовно того, що в сім`ї малолітньої [PERSON] дорослі вживають алкоголь, збираються компанії, не здійснюється належний догляд за дитиною. З матір`ю неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, попереджали про наслідки від ухиляння виконання батьківських обов`язків, попереджали про зміну ставлення до виконання обов`язків, проводились профілактичні бесіди щодо ведення здорового способу життя, але вона не вживає дієвих заходів для зміни ситуації на краще. Звертають увагу на те, що малолітня [PERSON] двічі перебувала в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» з 22.01.2019 року по 11.10.2019 року, з 10.08.2021 року по 07.09.2021 року, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідно до інформації від 18.01.2022 року №27/01-19 Центру сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку Центру з 2018 року, як сім`я в якій батьки неналежно виконують батьківські обов`язки. Перебувала під соціальним супроводом у 2019-2020 роках, у зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин було закрито. Водночас, після покращення ситуації в сім`ї відбулося повторне її погіршення. [PERSON] зловживає алкоголем, хоча за направленням Центру двічі проходила хімічний захист від алкогольної залежності в 2019 та 2020 роках. Разом з тим, відповідно до інформації від 19.01.2021 року №01-18/132 некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з грудня 2020 року по грудень 2021 року батьки з дитиною на прийом лікаря-педіатра не з`являлись, хоча дитині в віці 6 років необхідно було пройти медичне обстеження. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 27.07.2022 року №206 з 25.07.2022 року малолітню [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Згідно з листа №509/01-19 Центру з метою подолання складних життєвих обставин для повернення дитини в сім`ю з батьками запланована відповідна робота. Фахівцями Центру проводилась робота з матір`ю дитини [PERSON] , місце перебування батька [PERSON] невідомо. Питання виконання батьками їх батьківських обов`язків розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 29.09.2022 року, на яке були запрошені обоє батьків, але жоден із них не з`явився, про причини неявки своєї не повідомили, така поведінка також свідчить про небажання змивати свого ставлення до виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії встановлено підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] - ухиляння від виконання обов`язків по вихованню дитини. Виходячи із інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо своєї доньки [PERSON] . Всі перераховані вище обставини доводять факт свідомого нехтування відповідачами батьківськими обов`язками, така поведінка батьків порушує права дитини. Сім`я малолітньої [PERSON] є явно не благополучною та неблагонадійною, тому у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним та враховуючи, що дитина має захворювання на цукровий діабет 1 типу. За таких обставин позивач просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , передати дитину органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування та стягнути з [PERSON] і [PERSON] на користь фізичної або юридичної особи, де буде перебувати малолітня донька [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття дитини. Ухвалою судді від 22.11.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 51). Представник позивача Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Явтушенко Н.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які наведені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнає частково. Зазначає, що належним чином не здійснювала догляд за донькою, але виправилася та просить суд не позбавляти її батьківських прав, оскільки влаштовується на роботу та згодна сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також позов визнає частково, просить суд не позбавляти його батьківських прав, оскільки він любить свою доньку, зазначає, що всі заходи ним не здійснено та бажає все виправити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні визнає позов частково, а саме: в частині стягнення аліментів, щодо позбавлення батьківських прав та передачі малолітньої дитини [PERSON] для подальшого її влаштування не визнає і просить в цій частині відмовити. Зазначає, що [PERSON] цікавиться дитиною, частково надає матеріальну допомогу. Представник третьої особи Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Сербенко А.В. у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює фахівцем центру соціальної служби 1 категорії, та з 2018 року була виявлена сім`я [PERSON] , працювали з цією сім`єю. Батько самоусунувся, з ним роботу не проводили, тому що він з Центром на контакт не йшов. Працювали з матір`ю з приводу батьківського потенціалу, двічі вона проходила лікування з приводу алкогольної залежності, остання разом із донькою була розміщена в центрі реабілітації в м.Вознесенськ, яка згодом самовільно покинула Центр. Зазначає, що спеціалісти хотіли, щоб матір проводила більше часу з донькою та приділяла її увагу, оскільки дитина має хворобу та потребує особливого піклування. З 2022 року та по теперішній час батько дитини не звертався до їх Центру щодо отримання відповідних послуг. Соціальний супровід наданий матері був закритий, у зв`язку з тим, що вона не прислухалася до рекомендацій Центру, а саме не знайшла собі роботу, була знята з обліку центру зайнятості, не пройшла лікування від алкогольної залежності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює патронатним вихователем, з липня 2022 року її передали малолітню [PERSON] , дитина на момент передачі мала неналежний зовнішній вигляд. Матір відвідує доньку час від часу, бере на деякий проміжок часу погуляти з нею, а також і додому на тривалий період, бо вона знає, як зробити дитині укол. Батько відвідує доньку, але в нього з нею короткочасне спілкування, тобто 1-2 години. Останній не проявляє ініціативи щодо відведення дитини до школи, до лікаря, під час лікування надавав батько кошти у розмірі 800 грн, оскільки перебували 10 днів. Щодо стану дитини та лікування, а також дієти батько не цікавився жодного разу. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, з копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки від 19.10.2022 року №018-503-1455 Центру надання адміністративних послуг м.Южноукраїнськ, відповідач [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), однак, за вказаною адресою не проживають. З консультаційного висновку спеціалістів Центральної ЛКК з дитячої інвалідності №997 від 03.12.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має встановлений діагноз на захворювання на цукровий діабет 1 типу, у зв`язку з чим їй встановлено інвалідність (а.с. 13, 14). Відповідно до копії акту від 22.01.2019 року та від 10.12.2021 року щодо проведення оцінки рівня безпеки дитини умови проживання дитини несли загрозу життю та здоров`я дитини, у зв`язку з чим малолітню [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (а.с. 15-19, 39-42). З копії листа служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради листом від 10.12.2021 року №1545 до Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області вказано, що служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради з метою захисту прав та інтересів дитини просила вжити заходів до [PERSON] згідно чинного законодавства (а.с. 20). Згідно копії повідомлення від 17.12.2021 року №10631/63-2021 Відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, що відносно [PERSON] складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та проведено роз`яснювально-профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення протиправних дій в подальшому (а.с. 21). Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.01.2022 року по справі №486/2109/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, оголошено усне зауваження (а.с. 22). З наданої інформації НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 07.02.2019 року №01-18/177 на запит від 29.01.2019 року №125 НКП "ЮУ МЦПМСД" вбачається, що [PERSON] , спостерігається під наглядом лікаря-педіатра з народження, однак коли дитині виповнилося рік мати з дівчинкою виїхала в село, з`явилася в місті тільки в кінці літа 2018 року. Дитина здорова, оформлена в дитячий садок, хронічних захворювань не має, хворіла в жовтні та в листопаді 2018 року, мати приходила на прийом до лікаря в нетверезому стані, дівчинка одягнена неохайно (а.с. 23). 05.02.2019 року Дошкільний навчальний заклад №2 «Ромашка» Южноукраїнської міської ради за вих. №27/01-16 надала на виконання листа Служби у справах дітей від 29.01.2019 року №127 характеристику на вихованку закладу [PERSON] , у якій зазначено, що батьки дитини успіхами своєї дитини не цікавилися, в житті групи участі не брали, батьківські збори не відвідували, на новорічний ранок не з`являлися, у дівчинки речі були чисті, але мали специфічний запах, не дуже охайні, мали борг за харчування дитини в закладі (а.с. 24). Також, судом встановлено з копії листа служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради листом від 25.01.2019 року №104 до Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області вбачається, що служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради з метою захисту прав та інтересів дитини просила вжити заходів до [PERSON] згідно чинного законодавства (а.с. 25). Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради малолітню [PERSON] , [INFO] , 22.01.2019 року та 10.08.2021 року було влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» (а.с. 26, 27). З копії повідомлення Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» від 15.10.2019 року №01-21/447 вбачається, що 11.10.2019 року заклад з групи тривалого (стаціонарного) перебування було відраховано [PERSON] , [INFO] , дитину повернуто матері [PERSON] , у зв`язку з закінченням терміну реабілітації (а.с. 29). Також, згідно копії повідомлення Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» від 07.09.2021 року №01-23/394, що 06.09.2021 року заклад з групи тривалого (стаціонарного) перебування було відраховано [PERSON] , [INFO] , дитину повернуто в сім`ю матері [PERSON] на підставі дозволу ССД Южноукраїнської МР №969 від 06.09.2021 року, у зв`язку з подоланням складних життєвих обставин (а.с. 28). Згідно довідки ФОП [PERSON] від 26.02.2019 та від 05.09.2021 року, що [PERSON] введено пролонгований протиалкогольний препарат внутрішньовенно терміном 12 місяців, було роз`яснено та рекомендовано щодо даного препарату та умов утримання від алкоголю (а.с. 30, 31). Відповідно наданої інформації від 18.01.2022 року №27/01-19 Южноукраїнського міського центру соціальних служб Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку Центру з 2018 року, як сім`я в якій батьки неналежно виконують батьківські обов`язки. Перебувала під соціальним супроводом у 2019-2020 роках, у зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин було закрито. Водночас, після покращення ситуації в сім`ї відбулося повторне її погіршення. [PERSON] зловживає алкоголем, хоча за направленням Центру двічі проходила хімічний захист від алкогольної залежності в 2019 та 2020 роках. В рамках проведення роботи з батьками їх неодноразово запрошували на консультації до практичного психологам Центру. [PERSON] відвідала всього два заняття у практичного психолога, а [PERSON] жодного разу не виявив бажання щодо зміни життєвої ситуації, не проявляв ініціативи в житті та вихованні доньки, фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків, не співпрацює з Центром. Для отримання комплексу соціальних послуг, за направленням Центру, [PERSON] разом з донькою [PERSON] були влаштовані до комунального закладу «Обласний Центр соціально-психологічної допомоги», який передчасно залишили за власним бажанням (з 21.05.2021 року по 10.06.2021 року) (а.с. 32). Згідно з наданої інформації від 19.01.2021 року №01-18/132 Некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» зазначено, що з грудня 2020 року по грудень 2021 року батьки з дитиною на прийом лікаря-педіатра не з`являлись, хоча дитині в віці 6 років необхідно було пройти медичне обстеження. Телефон батьків не відповідали, дитину розшукували через родичів і соціальні служби. За цей період дитина 2 рази знаходилась на стаціонарному лікування в дитячому відділенні. На прийом лікаря мати з дитиною прийшли тільки 21.12.2021 року. Рекомендації лікарів батьки виконують нерегулярно, піклуються про здоров`я дитини не в повному обсязі (а.с. 33). Згідно акту обстеження умов проживання від 07.07.2022 року, складеного службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради, членами комісії були обстежені умови проживання відповідача [PERSON] та її співмешканця, разом із донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Членами комісії було встановлено, що для малолітньої доньки не створено належних умов проживання (а.с. 34). З копії листа від 13.12.2021 року №1001/01-19 Южноукраїнського міського центру соціальних служб Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вбачається, що матір [PERSON] має проблеми із неконтрольованим вживанням алкоголю, а батько [PERSON] не виявляє зацікавленості у вихованні доньки, тому із метою подоланням складних життєвих обставин матір`ю та захисту прав та інтересів дитини, запропоновано розглянути питання щодо влаштування [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 35). Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 27.07.2022 року №206, з врахуванням заяви [PERSON] від 25.07.2022 року та акту про факт передачі дитини від 25.07.2022 року, що з 25.07.2022 року малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 36, 37, 38). Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №294 від 12.10.2022 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 43, 44-45). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 12.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька. Частиною 2 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка матері [PERSON] та батька [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток. У статті 155 СК України, закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідачів щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , які з дитиною не спілкуються, не забезпечують її матеріально, ухиляються від виконання обов`язків по її вихованню, що є актом свідомої поведінки, оскільки маючи реальну можливість виконувати їх, батьки не вчиняють відповідних дій, не проявляючи про дитину батьківської турботи, без існування поважних причин та перешкод, а саме: не створюють належних умов проживання та виховання; не піклуються про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини; не приділяють належної уваги навчанню; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, що встановлено висновком органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради. На думку суду позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дитини. Таким чином, позовна заява органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, щодо малолітньої дитини, підлягає задоволенню. Одночасно позивач просить про стягнення з відповідачів на користь фізичної або юридичної особи, де буде перебувати малолітня донька [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття дитини. Згідно ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved