Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

15.09.2023 року представник позивача звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.03.1999 року, мати позивача - [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,66 га. серія ДП СВ №014544, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14544. Відповідно до вказаного державного акту земельна ділянка 0,66 га. складається із земельної ділянки 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки 0,41 га для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої старостою Дерезуватського старостинського округу №2 вих.№57 від 04.09.2023 р. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05 грудня 1979 р. по день смерті [INFO] , за цієї адресою були зареєстровані та проживали разом з спадкодавцем її син - [PERSON] . У липні 2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Монич М.Ю. для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері на земельної ділянку 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянки 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №014544 від 01.03.1999 року. 28.12.2022 року приватним нотаріусом Монич М.Ю. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,25 га. з розташованим на ній житловим будинком, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства було відмовлено, про що приватним нотаріусом Монич М. Ю. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2023 року, у зв`язку з тим, що площа, зазначена в оригіналі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №014544 від 01.03.1999 р. та площа, яка сформована у відомостях Державного земельного кадастру є різною - 0,4100 га. та 0,1900 га. чим порушено ст.78 Земельного Кодексу України. Згідно витягу з державного земельного кадастру №НВ - 2100277902022 від 24.11.2022 року, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ТОВ «Земельне право» 02.11.2022 р. Держгеокадастром 24.11.2022 р. здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1900 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1224881500:05:001:0004, місце розташування: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Іларіонівська селищна об`єднана територіальна громада. Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою площа земельної ділянки по Державному акту складала - 0,410 га., за матеріалами геодезичної зйомки фактична площа склала - 0,190 га. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,19 га., кадастровий номер 1224881500:05:001:0004, для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №014544 від 01.03.1999 року. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2021 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті [INFO] у с.Дороге Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , вбачається, що у графі мати зазначено [PERSON] . З копії довідки №57 від 04.09.2023 року, виданої Дерезуватським старостинським округом №2 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON] на момент своєї смерті дійсно була зареєстрована разом із своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП СВ №014544, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14544, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,66 га. Відповідно до вказаного державного акту земельна ділянка 0,66 га. складається із: земельної ділянки площею - 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.12.2022 року приватним нотаріусом Монич М.Ю., за реєстровим № 875, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,25 га, з розташованим на ній житловим будинком, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також приватним нотаріусом Монич М.Ю. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2023 року у зв`язку з тим, що площа земельної ділянки, зазначена в оригіналі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №014544 від 01.03.1999 року та площа земельної ділянки, яка сформована у відомостях Державного земельного кадастру є різною - 0,4100га та 0,1900 га чим порушено ст.78 Земельного Кодексу України. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2100277902022 від 24.11.2022 року, площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1224881500:05:001:0004, яка зареєстрована в реєстрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.11.2022 року, виготовленої ТОВ «Земельне право», [PERSON] становить 0.1900 га. Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.11.2022 року, виготовленої ТОВ «Земельне право», площа земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , по Державному акту складала 0,410 га., за матеріалами геодезичної зйомки фактична площа склала 0,190 га. Спадкоємець земельної ділянки [PERSON] згодний на зменшення площі. Також вищевказане підтверджено заявою [PERSON] від 14.11.2022 року, згідно якої він як спадкоємець згоден на зменшення площі земельної ділянки 0,1900 га. Також, судом було досліджено матеріали спадкової справи № 52/2022 після смерті [INFO] [PERSON] , яка містить заяви відповідачів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом, а також договір про поділ спадкового майна від 28.12.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 875, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та представником [PERSON] [PERSON] . У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі змістом ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України № 2768-ПІ від 25.10.2001 земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до статті 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. За змістом ст. ст. 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. У відповідності до ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7\~передбачено,\~що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином,\~з`ясувавши всі\~обставини справи,\~суд вважає\~наявність підстав,\~якими позивач\~обґрунтовує свої\~вимоги,\~встановленими в\~судовому засіданні\~та підтвердженими\~документально,\~та приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги[PERSON] \~ підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved