Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики за №3120379 від 06 вересня 2021 року в розмірі 38 093 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 30\~543 грн заборгованість за відсотками. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 06 вересня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за №3120379. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Так, відповідач вчинив дії, спрямовані на укладення вказаного договору позики шляхом заповнення заяви про надання позики на сайті ТОВ «Маніфою», з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору за №3120379, позичальнику була надана позика в розмірі 7550 грн, строком на 30 днів до 06 жовтня 2021 року. Умовами договору позики передбачено акційну процентну ставку, яка становить 0,19900% на день від суми позики, базову процентну ставку 1,9900% на день та проценту ставку на прострочену позику, яка становить 1,01% на день від суми позики. 29 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу за №29/12-2021, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №3120379 від 06 вересня 2021 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги за №10-01/2023, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №3120379 від 06 вересня 2021 року в розмірі 38 093 грн, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Станом на даний час строк надання грошових коштів за договором позики настав, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань, грошові кошти та проценти за користування кредитом не повернув. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку станом на 15 березня 2024 року становить 108\~735,34 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 101\~185,34 грн заборгованість за відсотками. При цьому, враховуючи принцип розумності, співрозмірності та пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 38\~093 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 30\~543 грн заборгованість за відсотками. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення із відміткою про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 06 вересня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору позики за №3120379 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» надало відповідачу кредит на суму 7550 грн, строком на 30 днів до 06 жовтня 2021 року (п. п. 2.3.3, 2.3.4 Договору). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором j07612. Згідно умов п. 2.1 Договору за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Сума кредиту становить 7550 грн. Кредит надається строком на 30 днів до 06 жовтня 2021 року (п. п. 2.3.3, 2.3.4 Договору). Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку №1 до договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,19900% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процента ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (п. п. 2.4.1 2.4.5, 2.5 Договору). У період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4. Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення (п. п. 3.1.3, 3.2.1). Усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права і обов`язки для сторін (п. 8.1 Договору). Згідно з розрахунком за договором позики за №3120379 від 06 вересня 2021 року (Додаток №1 до договору позики за №3120379 від 06 вересня 2021 року), дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 06 жовтня 2021 року, сума позики складає 7550 гривень, сума нарахованих процентів 450,74 гривень, загальна вартість кредиту 8000,74 гривень, реальна річна процентна ставка 102%. 06 вересня 2021 року сторонами підписано паспорт позики, згідно з умовами якого процентна ставка становить: 0,19900% на день середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний (102 річних); 1,99000% на день середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий (29\~654 річних); 1,99000% на день базова процентна ставка за позикою (29\~654 річних). Загальні витрати за позикою становлять 450,74 грн, орієнтована загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою становить 8000,74 грн, реальна річна процентна ставка 102% річних (акційна) та 29\~654% річних (базова) (п. 4 Паспорту). Згідно відповіді ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» за №4657-ВП від 05 березня 2024 року, 06 вересня 2021 року було здійснено транзакцію з переказу коштів на картки клієнтів, в тому числі 06 вересня 2021 року на суму 7550 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції 455с5b09-2a94-41f9-bfe0-55754f437ab0. З листа ТОВ «Маніфою» від 05 березня 2024 року вбачається, що ТОВ «Маніфою» було надано позику [PERSON] згідно договору позики за №3120379, номер транзакції 455с5b09-2a94-41f9-bfe0-55754f437ab0. Встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернув. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №3120379 від 06 вересня 2021 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 10 січня 2023 року становить 108\~735,34 грн, в тому числі: 7550 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 101\~185,34 грн сума заборгованості за відсотками. 29 грудня 2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) та ТОВ «Маніфою» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29/12-2021. Відповідно до положень п. п. 2.1., 2.3, 4.1 договору факторингу, згідно з умовами цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. З дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконання грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики. Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3640. Після цього, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3120379. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект центр» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за №10-01/2023. Відповідно до положень п. п. 2.1., 5.1, 5.2 договору відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатка за №1 та за №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики. Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору реєстри боржників та документацію на умовах та в порядку визначеному цим договором. Первісний кредитор маж право передати документацію, в тому числі у вигляді копій договорів. При цьому, умови передачі документації будуть вважатись виконаними. Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (Додаток №4). Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року (Додаток №4), ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору про відступлення прав вимоги за №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207 307. Після цього, від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 29 грудня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект центр» (Новий кредитор) укладено додаткову угоду за №1 до договору про відступлення прав вимоги за №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, згідно з умовами якого, сторони погодили внести зміни до реєстру боржників в друкованому вигляді та викласти в ньому строки (пункти), в тому числі за №4031. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги за №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, з врахування додаткової угоди за №1 від 29 грудня 2023 року, від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3120379. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем [PERSON] підписано договір позики за №3120379, шляхом підписання вказаного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором j07612. В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, на підставі укладених між сторонами електронних договорів, які вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 3 ст.\~18\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] у встановленому законом порядку укладено електронний договір позики за №3120379 від 06 вересня 2021 року. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов кредитного договору та допустив виникнення заборгованості, яку по даний час не повернув. Від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно кредитного договору за №3120379 від 06 вересня 2021 року, на підставі договору факторингу за №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року та реєстру боржників від 29 грудня 2021 року до вказаного договору. В подальшому, від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно кредитного договору за №3120379 від 06 вересня 2021 року, на підставі договору про відступлення прав вимоги за №10-01/2023 від 10 січня 2023 року та реєстру боржників від 29 грудня 2023 року до вказаного договору. Докази про те, що такі договори визнані недійсними чи їх дійсність оспорюється в судовому провадженні суду не надані. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за №3120379\~від 06\~вересня 2021\~року становить 108\~735,34 грн, в тому числі: 7550 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 101\~185,34 грн сума заборгованості за відсотками. Водночас, позивач просить стягнути з відповідача частину боргу, а саме 38 093 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 30\~543 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач на праві нового кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника за кредитним договором за №3120379 від 06 вересня 2021 року. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, враховуючи заявлені позивачем суми до стягнення, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором за №3120379 від 06 вересня 2021 року в розмірі 38 093 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 30\~543 грн заборгованість за відсотками, підлягає поверненню відповідачем позивачу. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що позивач на підставі укладених договорів про відступлення права вимоги (факторингу), набув права нового кредитора до відповідача, ту обставину, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу, як новому кредитору, не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Коллект центр» заборгованості за кредитним договором за №3120379 від 06 вересня 2021 року в розмірі 38 093 грн, з яких: 7550 грн заборгованість за тілом кредиту та 30\~543 грн заборгованість за відсотками, оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові витрати,\~а саме судовий збір\~в розмірі\~3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved