Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

10 червня 2024 року адвокат Рознін Володимир Андрійович, який діє в інтересах позивача [PERSON] через\~систему «Електронний\~суд»звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та відновлення дошлюбного прізвища. Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки сторін не склались, внаслідок чого позивач переїхала з дітьми проживати до матері. Подальше спільне проживання з відповідачем позивачка вважає неможливим, а шлюбні відносини фактично припинились. Враховуючи наведене, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та відновити її дошлюбне прізвище. Крім цього, позивачка вказує, що спільні з відповідачем неповнолітні діти проживають разом з нею, а відповідач на недостатньому рівні приймає участь у їх матеріальному забезпеченні. Позивачка зазначає, що утримати двох дітей на ті кошти, які добровільно надає відповідач не можливо, а тому, з огляду на встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2563,00 грн. на кожну дитину, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягненню дитиною повноліття. Також позивачка просить суд розподілити судові витрати відповідно до норм законодавства. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено частково клопотання позивача та витребувано у Головного управління ДПС України в Миколаївській області інформацію про доходи за період 2023-2024 роки. Також ухвалою зобов`язано позивача надати суду до огляду оригінали свідоцтва про реєстрацію шлюбу, про народження дітей та лист Казанківської селищної ради щодо відомостей про місце проживання дітей. В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Прични неявки суд не повідомили. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось з огляду на ч.2 ст. 247 ЦПК УКраїни. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, видане Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] від 21.05.2020 року, між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб з 21.05.2020 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії [NUMBER] від 26.06.2020 року та - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії [NUMBER] від 26.01.2023 року. Відповідно до вказаних свідоцтв про народження, сторони записано батьками дітей. Як вбачається з Витягу з Реєстру територіальної громади від 21.05.2024 року № 2024/005895766, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де, згідно з листом Казанківської селищної ради від 03.06.2024 року № 90 проживає разом із дітьми та матір`ю. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що сторони на час судового розгляду справи по суті, перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей, віком до 6 років, які проживають разом з матір`ю та бабусею окремо від батька відповідача по справі. Встановивши наведені обставини, суд приходить до наступного висновку. З огляду на пояснення позивачки вбачається, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Сторони спільно не проживають, що підтверджується листом Казанківської селищної ради від 03.06.2024 року № 90. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимог про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина, передбаченим\~СК України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563,00 гривень. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну неповнолітню дитину віком до 6 років, не може бути меншим за 1 281,50 гривень на місяць. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, яка за період з І кварталу 2023 року по І квартал 2024 року склала 65\~349,40 грн. Будь-яких інших даних щодо матеріального стану сторін матеріали справи не містять. Враховуючи встановлені судом обставини та з огляду на вище наведені судом норми законодавства, суд вважає, що відповідачу слід визначити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей віком до 6 років спираючись на мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що становить 1281,50 грн., присудивши стягнення аліментів у вказаному розмірі на кожну неповнолітню дитину відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 10 червня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, з урахуванням коефіцієнту, встановленого частиною другою цієї статті, за вимогу про розірвання шлюбу позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн. З огляду на ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що вимогу про розірвання шлюбу задоволено судом, то сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 968,96 грн. слід стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з огляду на те, що позов було подано в електронній формі, то розмір судового збору за вимогою про стягнення аліментів складає 968,96 грн., але враховуючи часткове задоволення вказаної вимоги, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в пропорційному розмірі до задоволеної судом вимоги, а саме 484,48 грн. На підставі ст. ст. 75, 80, 84, 141, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial