Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстровано 18 вересня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 вересня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Сімейне життя припинено, шлюбні стосунки не підтримують з січня 2023 року. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе. Перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Сторони в судове засідання не з`явились. Через канцелярію суду засобами поштового зв`язку 25.04.2024, 27.05.2024 від позивача [PERSON] надійшли заяви, в яких він просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Кульчицьким\~О.С., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1273082 від 04.04.2024, подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 07.05.2024 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від відповідачки [PERSON] надійшла заява, згідно якої вона визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Аналогічна заява від відповідачки надійшла в підсистемі «Електронний суд» 13.06.2024. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2014 року, який зареєстровано Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, на примирення не згодні. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 15.08.2018, [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, а отже звільнений на підставі вищевказаної норми Закону від сплати судового збору. Відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, про що свідчить відповідна заява. Зважаючи на зазначене, вирішуючи питання про розподіл судових витрату відповідності до ч. 6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідачки на користь держави судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом).

Outcome: approved