Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа посилаючись на те, що вона не може отримати у спадок належне її померлій матері майно у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження її ім`я матері зазначено як « [PERSON] » у той час, як у свідоцтві про смерть мати значиться як « [PERSON] ». Крім того, на ім`я її померлої [INFO] матері [PERSON] 4 жовтня 1993 року за №75 було видано свідоцтво про право власності на житло, однак у вказаному документі не вірно зазначено її ім`я, а саме замість вірного « [PERSON] » вказано невірно « [PERSON] », у зв`язку з чим в неї виникають труднощі в оформленні відповідно до закону вказаних документів Тому просить суд встановити: факт родинних відносин між нею - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю; факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло видане 4 жовтня 1993 року за № 75 на ім`я « [PERSON] ». Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року прийнято до розгляду заяву про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви про розгляд справи у її відсутності, яка міститься в матеріалах справи заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Від заінтересованої особи - Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечує. Заінтересована особа - Гусятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи в суді. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю зазначено « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] повторно видане 20 березня 2024 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.(а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 02 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ».(а.с.10) « [PERSON] » померла [INFO] , відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 28 липня 2016 року Виконавчим комітетом Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.7) У Свідоцтві про право власності на житло видане згідно розпорядженням (наказом) від 4 жовтня 1993 року №75 спадкодавець (мати заявниці) значиться як « [PERSON] ».(а.с.8) Довідкою №311/13-37 виданою 28.02.2024 року Виконавчим комітетом Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області підтверджено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] .(а.с.9) Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Тому, з метою уникнення порушення прав заявниці, реалізація яких залежить від доведеності факту родинних відносин, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому порядку знайшов своє підтвердження факт родинних відносин, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло видане 4 жовтня 1993 року за № 75 на ім`я « [PERSON] », тому заявлені вимоги, слід задовольнити. Встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявниці для проведення дій юридичного характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved