Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 02.01.2021 та 04.01.2024 [PERSON] звернувся до суду із зміненою позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, якою просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 15.09.2021, на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), оскільки змінився його сімейний стан. Вказує, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2020 було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого за рішенням суду стягуються аліменти на користь відповідача. Позивач вважає, що за рішенням суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , розмір аліментів підлягає зменшенню з підстав зміни сімейного стану [PERSON] . Позивач зазначає, що 07.05.2022 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] у нього народилася донька [PERSON] , тому у зв`язку із зміною сімейного стану, [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] з на 1/6 частину його доходу. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 09.04.2024 через канцелярію суду подала відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову, оскільки розмір аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , не перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум, позивач в свою чергу не довів факт погіршення його матеріального стану, а народження другої дитини у іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, тому просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 15.02.2024, за правилами загального позовного провадження. 27.03.2024 постановлено ухвалу суду про продовження строку проведення підготовчого засідання та відкладення розгляду на 10-00 год. 30.04.2024, у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі. Ухвалою суду від 30.04.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 17.06.2024. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2017 року, у відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2021 по справі № 215/2864/21 з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь його матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 05.05.2021 (а.с. 13). 07.05.2022 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу залишила прізвище на « [PERSON] »), який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 158 (а.с. 12). Від даного шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.2021 (а.с. 11). Згідно судового наказу від 04.12.2023 по справі № 215/6933/23 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на користь її матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до її повноліття(а.с. 14-15). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)). Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що у [PERSON] відбулись зміни в сімейному стані, він одружився, від шлюбу має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження є позивач, однак слід зауважити, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту погіршення матеріального стану та неможливості подальшого виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у визначеному рішенням суду розмірі. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22серпня 2022року у справі № 712/6313/21. В свою чергу, посилання позивача на те, що у другому шлюбі у нього мається малолітня дитина без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок зроблений з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021року у справі № 715/2073/20. Окрім факту народження іншої дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився. Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Аналізуючи вищевикладені норми права, з урахуванням доданих доказів, суд приходить до висновку, що встановлений рішенням Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення значного погіршення матеріального становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] та суперечитиме його інтересам, тому відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 188, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed