Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Комерційний Банк «Глобус» заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 14.01.2019 року, зі змінами, в розмірі 38\~994,83 грн та судових витрат у вигляді судового збору у сумі 2684,00 грн. та витрат на професійну допомогу у сумі 6000,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 14.01.2019 між [PERSON] та АТ «КБ «Глобус», було укладено договір, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки для фізичних осіб. Відповідно до умов якого, позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб і надано ліміт овердрафту у розмірі 24 000 грн, строком на 60 місяців з 14.01.2019 по 12.01.2024. В порушення умов договору відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 01.11.2023 має заборгованість в загальному розмірі 38994,83 грн, яка складається із строкової заборгованості за кредитом в сумі 23\~732,11 грн; строкової заборгованості по процентам у сумі 943,30 грн; простроченої заборгованості по процентам в сумі 14\~319,42 грн. За такого, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2024 року дану справу направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва за підсудністю, на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. та отримана останньою 01.04.2024 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачці за місцем реєстрації. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов не подала, заяви та клопотання по суті спору не надходили. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до положень п. 1ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від\~23\~лютого 2006\~року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що 14.01.2019 року [PERSON] подала до АТ «Комерційний Банк «Глобус» (скорочена назва - АТ «КБ «Глобус») заяву-анкету № 13/718 на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб). Заява-анкета на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (Додаток № 1 до договору), правила користування платіжними картками АТ «КБ «Глобус» (Додаток № 2 до договору), публічна пропозиція АТ «КБ «Глобус» на укладання договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (Додаток № 3 до договору), а у разі встановлення ліміту дозволеного овердрафту - довідка про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (Додаток № 4 до договору) та Паспорт споживчого кредиту (Додаток № 5 до договору) є невід`ємною частиною цього договору та разом з ним складають єдиний документ. Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів АТ «КБ «Глобус» та встановив ліміт дозволеного овердрафту на загальних умовах (з урахуванням змін, внесених згідно з положеннями договору), а саме: початкова сума ліміту овердрафту - 20000 грн; максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 100\~000 грн; строк дії ліміту овердрафту 12 місяців; фіксована процентова ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 42,00%; процентова ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,0001%. Згідно Загальних положень договору, на відкриття та обслуговування платіжної картки АТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем платіжної картки залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції держателем платіжної картки залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором. Недозволений овердрафт - автоматичне надання банком кредиту клієнту, а у разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та/або ліміту дозволеного овердрафту та ліміт обов`язкового залишку на рахунку, в тому числі у зв`язку з виникненням заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати банку (за надані ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за дозволеним овердрафтом, процентів за дозволеним овердрафтом та недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього договору. Положення пункту 1.1.20 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (надалі Договір) встановлює, що овердрафт - кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт). Дозволений овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів га рахунку та в інших випадах, визначених цим Договором (п.1.1.9). Недозволений овердрафт - автоматичне надання Банком кредиту Клієнту а разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та/або Ліміту Дозволеного овердрафту та ліміт обов`язкового залишку за Рахунку, в тому числі у зв`язку з виникнення заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку(за наданими ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за Дозволеним овердрафтом, процентів за Дозволеним овердрафтом та Недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього Договору та Тарифів Банку.(п. 1.1.19). Пунктом 1.1.29 Договору визначено термін Пільговий період кредитування (Пільговий період) - період кредитування протягом якого, встановлюється окрема знижена процентна ставка за користування лімітом дозволеного овердрафту, розмір якої встановлюється відповідно до діючих Тарифів банку. Порядок дії пільгового періоду визначено пунктом 4.2 Договору. Змістом положень п. 4.2.2 Договору, визначено, що пільговий період починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, або до моменту погашення заборгованості по рахунку в повному обсязі. Проценти за користування овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної в тарифах (п.4.2.1 Договору). Відповідно до п. 2.5 та п. 4.3.4 Договору погашення заборгованості за Овердрафтом здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування лімітом дозволеного овердрафту; прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); штрафи, відповідно до тарифів Банку. Пунктами 4.3.1 та 4.3.2 Договору визначено, що щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування, Клієнт сплачує обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та нараховані проценти за користування Дозволеним овердрафтом. В разі несплати обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений Тарифами) та/або процентів у визначений термін, наступного робочого дня несплачений обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти вважаються простроченими та переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом відносяться на рахунки простроченої заборгованості у день їх нарахування. Відповідно до пункту 4.7.2 Договору Клієнт зобов`язується сплачувати обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору. Згідно пункту 4.7.5. Договору Клієнт зобов`язується достроково повністю повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом, сплатити проценти за фактичний термін користування ним, комісії та штрафні санкції (за наявності та/або якщо банк скористується своїм правом їх застосувати) у випадках, передбачених п.п. 3.1.5 та 4.4.2 Договору. Оскільки, відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування дозволеним овердрафтом, позивачем нараховані проценти у розмірі 46,8 % річних (відповідно 3,9% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. Позивач ознайомив відповідачку з розрахунком орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальною процентною ставкою, та з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартості кредиту АТ «КБ «Глобус». Як вбачається з виписки від 07.11.2023 року по договору №2625/59330/667/UAH за період з 31.05.2019 року по 17.03.2021 року відповідачкою здійснювалося користування кредитними коштами: знімались з картки гроші, здійснювались покупки, а також вносились кошти на рахунок. Судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Однак, позичальник свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно із списком №21092023 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням 29.11.2022 року за місцем реєстрації відповідачки [PERSON] на адресу її реєстрації, з метою досудового врегулювання спору, позивачем направлено вимогу про погашення заборгованості. Відповідно до детального розрахунку заборгованості, станом на 01.11.2023 року загальна заборгованість [PERSON] становить 38\~994,83 грн, яка складається з: 23\~732,11 грн - строкова заборгованість по кредиту.; 943,30 грн - строкова заборгованість по процентам; 14\~319,42 грн - прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала в повному обсязі. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника до строково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своє часно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] не виконує свої зобов`язання передбачені кредитним договором належним чином, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору від 14.01.2019 року в сумі 38\~994,83 грн, яка складається з: 23\~732,11 грн - строкова заборгованість по кредиту.; 943,30 грн - строкова заборгованість по процентам; 14\~319,42 грн - прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачки кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов АТ «КБ\~«Глобус» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Частиною четвертою статті 10\~ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейськоїкомісії з прав людини. Закон України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу й на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 "Ковач проти України","Мельниченко проти України", "Чуйкіна проти України"). Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога АТ «КБ «Глобус» надавалася на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №051222 від 05.12.2022 року, укладеного з адвокатом Прохоренко В.П., відповідно до п.3.2 вказаного договору, ставка гонорару адвоката за послуги за одну годину роботи складає 1500 гривень. Сторони погодили, окрім гонорару адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь банку клієнт сплачує адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до акту №13/718 прийому-передачі послуг за Договором №051222 від 05.12.2022 року вартість послуг складає 6000,00 грн. Позивачем сплачено 6000,00 грн. за надання професійної правової допомоги згідно договору, що підтверджується платіжним дорученням №4668 від 26.12.2023 року. Суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №620/1958/19 у постанові від 11.10.2021 року, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial