Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебував у близьких стосунках з [PERSON] , яка на той момент перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Як зазначає позивач, [INFO] , у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] . Оскільки третя особа та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу, то батьком дитини було записано відповідача. В подальшому, позивачу стало відомо, що [PERSON] насправді є донькою позивача а не відповідача. До цього позивач помічав схожість дитини з ним, проте третя особа умовчувала обставину про його батьківство. Після отримання інформації від третьої особи про своє батьківство, позивач вирішив укласти шлюб з третьою особою та оформити своє батьківство на дитину. Так, 19 лютого 2022 року між позивачем та третьою особою було зареєстровано шлюб. Починаючи з січня 2022 року, коли позивач дізнався про своє батьківство, він намагався в позасудовому порядку вирішити питання оформлення батьківська по відношенню до дитини [PERSON] , проте в усному порядку йому органах державної реєстрації актів цивільного стану повідомили, що оформити батьківство на дитину позивач має змогу лише в судовому порядку. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надіславши до суду заяву, в якій просивли слухати справу у їх відсутність, вимоги підтримали, щодо ухвалення заочного розгляду справи не запечували. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи надіслали до суду заяву, в якій просили слухати справу у їх відсутність. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/751/21 від 08.12.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.05.2016 року у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис 118 - розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є громадянин Грузії [PERSON] та громадянка України [PERSON] , актовий запис про народження № 28 від 15 грудня 2021 року, що виконаний виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області. В подальшому, 19.02.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як зазначено в ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі-Постанова) роз`яснено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком дитини і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про встановлення батьківства та виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для встановлення батьківства в судовому порядку може бути результат судової молекулярно-генетичної експертизи. Пунктом 9 Постанови, передбачено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а того резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповіднізміни до актового записупро народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 року, було проведено експертизу, на у висновку експерта №103-73-2023 проведеного Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, у звіті на встановлення батьківства ДНК, що у дитини [PERSON] ймовірність встановлення батьківства [PERSON] дорівнює 99,99%. Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. В ч.1 ст.7 «Конвенції про права дитини» зазначено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи, що факт походження малолітньої дитини [PERSON] щодо кровного споріднення з позивачем [PERSON] підтверджений результатом аналізу ДНК на батьківство, суд приходить до висновку, що позов про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини обґрунтований, тому підлягає задоволення в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved