Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.09.2017 у розмірі 57 738,62 грн., станом на 16.04.2024 та 3 028 грн судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.09.2017 відповідачка [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг нею ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці [PERSON] було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Всі основні умови кредитування були доведені відповідачці, про що свідчить її підпис у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало повністю, надавши відповідачці кредит (встановивши кредитний ліміт) у відповідному розмірі. Натомість відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеним порушенням станом на 16.04.2024 відповідачка [PERSON] має заборгованість у розмірі 57 738,62 грн., яка складається з: 47 682,30 грн - заборгованості за кредитом, 10 056,32 грн - заборгованості за відсотками. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. Банк неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці sms - повідомлень та дзвінків з вимогою сплатити заборгованість, що не дало результату. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим у встановленому законом порядку. Безпосередньо у позовній заяві та у поданому разом із позовом клопотанні (зворотна сторона а.с. 36), просить розгляд справи проводити без його участі, зазначає про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44). Остання про місце, дату і час судового засідання повідомлялась також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади (а.с. 47). Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Безпосередньо у позовній заяві та разом із позовом представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавала, хоча була повідомленою про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за її відсутності. Ухвалою суду від 26.06.2024 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивача, враховуючи, що відповідачка повідомлялась про місце, дату і час судового засідання у встановленому законом порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що у відповідності до анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 04.09.2017 (а.с. 8), відповідачка [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «Акцент - Банк» за отриманням банківських послуг. Вона погодилась з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка своїм підписом підтвердила, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування - отриманий. У паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картака» від 04.09.2017, який підписаний відповідачкою [PERSON] , у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, серед яких: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом використання; ліміт кредиту - до 50 000 грн / до 100 000 грн.; строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Строк надання кредиту протягом одного дня; пільгова процентна ставка - 0,000001% на місяць, базова процентна ставка - 3,9 % в місяць (46,8 % річних) / 3,7% в місяць (44,4 % річних) ; тип процентної ставки - фіксована (а.с. 9, зворотна сторона). Згідно із довідками за лімітами та за картами (а.с. 16, 15), відповідачці [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] із строком дії до січня 2021 року; № [NUMBER] із строком дії до липня 2026 року. Встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн., який у подальшому було збільшено до 42 000 грн та 49 000 грн. Також на підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщений на сайті банку та Тарифи по картках "Універсальна", «Універсальна Gold» (а.с. 18-25). Однак суд звертає увагу на те, що вказані документи не містять будь-якого підпису відповідачки [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, на що вказала у своїй постанові від 03.07.2019, справа № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду. З долучених до матеріалів позову розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.09.2017, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та відповідачкою [PERSON] , станом на 16.04.2024 (а.с. 5-7, зворотна сторона) та виписці по картці (а.с. 10-14), встановлено, що остання користувалась кредитними коштами, погашала наявну заборгованість, що підтверджує наявність між сторонами кредитно - договірних зобов`язань. Заборгованість за наданим кредитом у вказаному розрахунку визначена в розмірі 57 738,62 гривень, з яких: 47 682,30 грн - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту, 10 056,32 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачкою [PERSON] заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. ІV. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані стороною позивача на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву від 04.09.2017. Кредитну послугу їй було надано, умови користування якою визначені в паспорті споживчого кредиту, з якими вона погодилась, що підтвердила своїм підписом. Водночас, інші долучені письмові докази, на які посилається сторона позивача, які не містять відомостей про ознайомлення з ними відповідачки, про що описано вище, суд не бере до уваги. Як вбачається із розрахунку заборгованості та руху коштів по картці, позивач надав відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, що і робила остання, знімаючи кошти та вносячи їх на свій рахунок, що є свідченням наявності між сторонами кредитно - договірних зобов`язань. Однак, як вказав представник банку, відповідачка не дотримувалась своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, тому станом на 16.04.2024 утворилась заборгованість в розмірі 57 738,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї наявна заборгованість у розмірі 57 738,62 грн. Відповідачкою не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь - якого контррозрахунку заборгованості суду вона не надала. Проценти їй нараховувались за погодженою процентною ставкою. Тому, дослідивши надані стороною позивача письмові докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 57 738,62 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.09.2017. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3 028 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6005315408034 від 16.04.2024 (а.с. 35). Беручи до уваги, що суд прийшов висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути 3 028 грн сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 3, 509, 526, 527, 610, 626, 627, 628, 1050, 1054, ЦК України, ст. 12, 81, 141, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: approved