Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Короткий виклад обставин справи та правова позиція позивача. Уповноважений представник позивача [PERSON] - адвокат Максименко О. Г., 19.02.2024 року (вх. № 4050) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою до ЛКП «Левандівка» про відшкодування шкоди, у якій просить суд: - стягнути з ЛКП «Левандівка» на користь [PERSON] 66 110 грн. 60 коп. завданої майнової шкоди, а також понесені судові витрати (а.с. 1-7). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, на праві власності належить транспортний засіб марки «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний автомобіль інколи перебуває в користуванні внука позивача [PERSON] . Так, 02.12.2023 року він припаркував вказаний автомобіль біля будинку за місцем свого проживання, а саме: [ADDRESS] . Жодних забороняючих знаків паркування, а також сигнальних стрічок, які б попереджали про небезпеку біля будинку № 9 на зазначеній вулиці не було. Протягом ночі з 02.12.2023 року по 03.12.2023 року на припаркований автомобіль позивача з даху будинку [ADDRESS] обвалився сніг з льодом, внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження. 03.12.2023 року внук позивача звернувся в поліцію для належного фіксування даної події та прийняття мір до винних осіб, через недбалість і бездіяльність яких автомобіль позивача зазнав пошкоджень. На місце події прибули працівники патрульної поліції, які зафіксували подію, що трапилась, працівниками патрульної поліції було супроводжено заявника [PERSON] у Відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області для написання заяви про притягнення винних осіб до відповідальності. Онук позивача [PERSON] , у той же день 03.12.2023 року звернувся до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області з проханням прийняти міри до ЛКП «Граніт» через недбалість яких було пошкоджено автомобіль. Вказане стверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.12.2023 року. 03.01.2024 року отримано повідомлення начальника відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Б. Собка № 20340/38/01-23 від 15.12.2023 року про те, що розглянуто звернення з приводу прийняття мір до працівників ЛКП «Граніт» через недбалість яких було пошкоджено автомобіль, а саме капот, петлі капота, лобове скло, можливо дах у результаті падіння снігу з даху будинку. У ході проведення детальної перевірки було встановлено, що в ситуації яка склалася ознак кримінального правопорушення не виявлено, а наявні ознаки цивільно-правових відносин, рекомендовано звернутися в суд за захистом своїх прав та інтересів. Позивачу стало відомо, що ЛКП «Граніт» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ЛКП «Левандівка», відповідно буд. [ADDRESS] обслуговується ЛКП «Левандівка». Вказане підтверджується ухвалою Львівської міської ради № 5620 від 10.10.2019 року «Про припинення ЛКП «Граніт» шляхом приєднання до ЛКП «Левандівка». Згідно відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18.01.2024 року № 32-вих.7058 на адвокатський запит вказано, що ЛКП «Левандівка» надає послуги з обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Згідно відповіді ЛКП «Левандівка» від 11.01.2024 року № 2/24 на адвокатський запит послуги в будинку на [ADDRESS] надаються згідно укладеного типового договору між співвласниками квартир та ЛКП «Граніт» № 82 від 01.05.2019 року. В грудні 2023 року послуги в будинку на [ADDRESS] надавалися згідно укладеного типового договору. Тому, з`ясувавши, що саме ЛКП «Левандівка» здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , позивач звернулася до начальника відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Б. Собка з метою здійснити перевірку та прийняти міри до відповідальних осіб ЛКП «Левандівка», через бездіяльність яких автомобіль позивача отримав пошкодження, внаслідок обвалу снігу з даху будинку. 25.01.2024 року надано відповідь № 1200/38/01-24 начальника відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Б. Собка на вказану заяву, яка полягає у тому, що у зверненні наявні ознаки цивільно-правових відносин, тому для захисту своїх прав та інтересів [PERSON] має право звернутися до суду у порядку цивільного судочинства. 3 наведеного вбачається, що саме ЛКП «Левандівка» є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг, відповідно ЛКП «Левандівка» несе відповідальність за експлуатацію даного будинку. Внаслідок бездіяльності відповідача позивачу завдано майнову шкоду. Згідно висновку експерта № 7 за результатами судової автотоварознавчої експертизи від 08.01.2024 року вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, внаслідок падіння снігу з даху будинку 03.12.2023 року, з врахуванням результатів його обстеження 03.01.2024 року, у цінах на дату обстеження з врахуванням ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить 61 110 грн. 60 коп. 29.01.2024 року ЛКП «Левандівка» отримало претензію позивача про відшкодування завданої шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, через падіння снігу та льоду з даху будинку [ADDRESS] в розмірі 61 110 грн. 60 коп. та відшкодування витрат на проведення експертизи в розмірі 5 000 грн., разом 66 110 грн. 60 коп. Однак, матеріальна шкода завдана бездіяльністю відповідача не відшкодована дотепер, тому позивач звертається за захистом своїх прав до суду. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 68). Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 19.02.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - позивача у справі (а.с. 69). Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 25.03.2024 року (а.с. 70). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2024 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 71). 09.04.2024 року (вх. № 8880) від уповноваженого представника позивача [PERSON] - адвоката Максименко О. Г. надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви. Так, згідно позовних вимог, позивач просить суд стягнути з ЛКП «Левандівка» на користь [PERSON] 61 110 грн. 60 коп. завданої майнової шкоди (а.с. 74, 75-81). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.04.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 82-83). Позиція учасників справи. Щодо відзиву на позовну заяву. 14.05.2024 року (вх. № Еп-2167/24) від уповноваженого представника ЛКП «Левандівка» -адвоката Гуліна Ю. О. на електронну пошту суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву (без електронного цифрового підпису). Із змісту вказаного відзиву вбачається, що з позовними вимогами сторона відповідача не згідна. Зокрема вказано, що не доведено належними і допустимими доказами факт завдання відповідачем шкоди у ніч з 02.12.2023 року на 03.12.2023 року у результаті падіння снігу з даху будинку по [ADDRESS] . За відсутності доведеності причинно наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданням шкоди автомобілю належного позивачу по справі, відсутні підстави для задоволення позову та стягнення суми завданої шкоди. Щодо відповіді на відзив. 22.05.2024 року (вх. № 12258) від уповноваженого представника позивача [PERSON] - адвокат Максименко О. Г. до суду надійшла письмова відповідь на відзив з додатками. Із змісту якої вбачається, що сторона позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Наголошено, що зі сторони позивача було не лише повідомлення про подію до служби на номер 102, а внаслідок цього повідомлення на місце події прибув патруль ОМЕГА-205 УППД/Н 9024 ВП 1 (Залізничний) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, а саме інспектор [PERSON] та інспектор [PERSON] . Так, у довідці ЄО № 20340 від 03.12.2023 року зазначено зміст події, яка відбулася, а саме: «у дворі на транспортний засіб «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] з даху будинку впав сніг. Подія відбулася протягом ночі». Окрім цього, чітко зазначено місце події, а саме: [ADDRESS] . З огляду на вказане, а також долученої до матеріалів справи товарознавчої експертизи (для проведення якої запрошувався представник відповідача), сторона позивача просить суд задовольнити у повному обсязі позовну заяву. Щодо клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 14.05.2024 року (вх. № Еп-2168/24) від уповноваженого представника ЛКП «Левандівка» -адвоката Гуліна Ю. О. на електронну пошту суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (без електронного цифрового підпису). Із вказаного клопотання вбачається, що з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, сторона відповідача просить суд проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подане стороною відповідача клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, вважає необхідним зазначити наступне. Так, ч. 1 ст. 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Приймаючи справи до розгляду та вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися дана справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд виходив з приписів ст. 11, ч. 3 ст. 274 ЦПК України та визнав дану справу малозначною, з огляду на що вирішив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Частиною 6 ст. 277 ЦПК України встановлено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Відповідно до 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься. Окрім цього, ч. 4 ст. 193 ЦПК України встановлено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У справі, що є предметом розгляду, зустрічного позову не подано. Згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Наразі обсяг доказової бази та кількість учасників у справі не є значним. Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Сторони не були позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України. Усі наявні у сторін докази сторони безперешкодно мали можливість подати до суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні). З наявних матеріалів справи необхідності проведення судового засідання (у тому числі підготовчого) не вбачається. Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Як зазначено, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 26.10.2022 року у справі № 712/1100/20 (провадження № 61-4266св22) зазначено, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку, зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, підстави для задоволення клопотання сторони відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін - відсутні. Тому, клопотання сторони відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін слід залишити без задоволення. Щодо належного та правомірного способу безпосереднього звернення адвоката до суду. Окремо суд вважає необхідним звернути увагу на висновки зазначені у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) із яких, у тому числі вбачається, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду. Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Відповідно до п. 10 Положення про ЄСІТС адвокати реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених п. 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Звернення фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду. Тому суд звертає увагу уповноваженого представника ЛКП «Левандівка» - адвоката Гуліна Ю. О. на те, що його письмовий відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, містять зазначення про наявність у нього електронного кабінету в системі електронний суд (на виконання вимог п. 10 Положення про ЄСІТС офіційної електронної адреси в електронному кабінеті), однак згадані письмові документи подані останнім не з використанням сервісу «Електронний суд», а електронною поштою (без електронного цифрового підпису), що свідчить про використання заявником способу звернення до суду з заявою, який не передбачений чинним процесуальним законодавством. Матеріали вказаних письмових документів не містять відомостей про підписання документа електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву з використанням підсистеми «Електронний суд». Обмеження, пов`язанні з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подачі процесуальних документів через Електронний кабінет, є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя. Отже формування заяви у підсистемі «Електронний суд» не здійснено, а докази перевірки електронного цифрового підпису із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву з використанням підсистеми «Електронний суд», відсутні. Адвокат, як представник відповідача міг подати заяву у письмовій формі, або в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 02.12.2023 року (в ніч з 02.12.2023 року на 03.12.2023 року) за адресою: [ADDRESS] , відбулося падіння снігу з даху будинку на автомобіль марки «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві приватної власності, згідно з копією наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] - [PERSON] (а.с. 3). Вказана ж подія підтверджується наявними у матеріалах справи, зокрема: - довідкою від 03.12.2023 року № 20340 про реєстрацію матеріалів в Інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області (а.с. 10); - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.12.2023 року (за заявою [PERSON] ) (а.с. 11-12а); - листом-відповіддю від 15.02.2023 року № 20340/38/01-23 ВП 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, згідно якого, на звернення [PERSON] повідомлено, що працівниками ВП розглянуто звернення з приводу прийняття мір до працівників ЛКП «Граніт», через недбалість яких було пошкоджено автомобіль «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , а саме капот, петлі капота, лобове скло, можливо дах, у результаті падіння снігу з даху будинку. Пошкодження відбулося 02.12.20233 року у [ADDRESS] (матеріали зареєстровано в ІКС «ІПНП» № 20340 від 03.12.2023 року). Так, у ході проведення детальної перевірки було встановлено, що у ситуації яка склалася ознак кримінального правопорушення не виявлено, наявні ознаки цивільно-правових відносин (а.с. 13). Також, суд приймає до уваги, що згідно долученої ухвали Львівської міської ради № 5620 від 10.10.2019 року ЛКП «Граніт» припинено шляхом приєднання до ЛКП «Левандівка» (а.с. 14), вказане стверджується також копією відповіді ЛКП «Левандівка» № 2/24 від 11.01.2024 року адвокату Максименко О. Г. (а.с. 18). Листом-відповіддю від 25.01.2024 року № 1200/38/01-24 ВП 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, на звернення [PERSON] повідомлено, що працівниками ВП розглянуто звернення з приводу прийняття мір до працівників ЛКП «Левандівка», через недбалість яких в ніч з 02.12.223 року на 03.12.2023 року було пошкоджено автомобіль «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився в дворі біля будинку на [ADDRESS] . Пошкодження відбулося через обвал снігу та льоду з даху вказаного будинку. Повторно повідомлено, що у вказаному зверненні наявні ознаки цивільно-правових відносин (а.с. 20). Заявою [PERSON] від 27.12.2023 року стверджується, що остання зверталася до директора ЛКП «Левандівка» з проханням направити представника ЛКП «Левандівка» з правом представляти інтереси при проведенні автотоварознавчої експертизи автомобіля, який зазнав ушкоджень внаслідок падіння снігу з даху будинку [ADDRESS] . Повідомлено дату та місце проведення експертизи (заява зареєстрована за № 4/719 від 27.12.2023 року у ЛКП «Левандівка») (а.с. 23). Так, з висновку експерта № 7, який складений 08.01.2024 року за результатами судової автотоварознавчої експертизи, згідно договору № 246 від 27.12.2023 року (підготовленого для подання до суду, згідно ч. 5 ст. 106 ЦПК України) встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , внаслідок падіння снігу з даху будинку, з врахуванням результатів його обстеження 03.01.2024 року, у цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ та з врахуванням (включенням) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить: 56 3681 грн. 58 коп. (без ПДВ), та 61 110 грн. 60 коп. (з ПДВ) (а.с. 24-37). Експертне обстеження пошкодженого автомобіля проведене 03.01.2024 року з 10 год. 00 хв., за адресою: м. Львів, вул. Підстригача, 6 у присутності власника транспортного засобу (представники балансоутримувача будинку, запрошені власником транспортного засобу листом з повідомленням про вручення, не з`явилися). Таким чином, встановлено, що внаслідок падіння на автомобіль позивача снігу 03.12.2023 року, майну останньої було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму. Також, згідно договору № 246 про виконання судової експертизи від 27.12.2023 року, укладеного між замовником [PERSON] та виконавцем ТОВ фірма «Експертиза», вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи становить - 5 000 грн. 00 коп. (п. 2.1 Договору) (а.с. 21). Послуги з управління та обслуговування будинку [ADDRESS] надаються ЛКП «Левандівка». Вказаний факт підтверджується наявними у матеріалах справи листом-повідомленням № 2/24 від 11.01.2024 року. Так, письмовою претензією уповноваженого представника [PERSON] - адвоката Максименко О. Г. про відшкодування матеріальної шкоди (з додатками) від 29.01.2024 року, стверджується, що остання зверталася до ЛКП «Левандівка» з проханням відшкодування завданої матеріальної шкоди [PERSON] , внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota RAV4», державний номерний знак [NUMBER] через падіння снігу та льоду з даху будинку [ADDRESS] у розмірі 61 110 грн. 60 коп. та відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Вказана письмова претензія зареєстрована у ЛКП «Левандівка» за вх. № 3-15 від 29.01.2024 року (а.с. 61). Застосоване судом законодавство та мотиви прийняття рішення. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. При цьому, суд враховує, позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року, згідно якої реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно п. 12. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Також у ч. 5 вказаної статті цього Закону встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюється перелік житлово-комунальних послуг, та зазначається, що до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Вказана послуга з управління багатоквартирним будинком включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» у п. 1 ч. 4 ст. 8 визначає прямий обов`язок забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Окрім цього, ст. 16 зазначеного Закону встановлено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно. Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, та п. 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10.08.2004 року, балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду. Вимогами п. п. 4.5.17, 4.5.19 п. 4.5 «Водовідвід і очищення дахів від снігу» Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 встановлено, що дах з зовнішнім водовідводом необхідно періодично очищати від снігу, не допускаючи нагромадження його до товщини 30 см. При заледенінні звисаючих і водовідних пристроїв у відлигу сніг скидають і при меншій товщині. При очищенні снігу з даху необхідно особливу увагу приділяти прибиранню снігу в період відлиги. Відповідно до п. 3.5.12 вказаних Правил - сніг, що накопичується на дахах, повинен скидатися на землю і переміщатися в прилоткову смугу, а на широких тротуарах формуватися у вали. Відповідно до вимог п. п. 1.1.8.6 п. 1.1.8 «Дахи і покрівлі» розділу 1 «Утримання і споруд та прибудинкових територій» Примірного переліку послуг з утримання і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2004 року за № 1046/9645, утримувачі будинків та споруд зобов`язані проводити скидання з дахів та покрівель снігу та льоду. Також, суд приймає до уваги, що ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року № 376 затверджено Правила благоустрою міста Львова. Так, згідно п. 3.1.3 Правил благоустрою міста Львова утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та ділянок, що перебувають у приватній власності громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд здійснює власник або балансоутримувач цього будинку, або підприємство, установа, організація, з якими балансоутримувач укладе відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Відповідно до п. 7.3.3 Правил благоустрою міста Львова очищення дахів та дашків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо. Необхідно огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах, виставляти вартових. Сніг та бурульки, що зняті з дахів та дашків, необхідно збирати на купи і протягом доби вивозити. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведені положення унормовують загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. У свою чергу, шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, за положеннями ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Окрім цього, аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене, з урахуванням визначених процесуальними кодексами принципів змагальності й диспозитивності, саме на балансоутримувача майна покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди особі, майно/здоров`я якої постраждало внаслідок неналежного утримання балансоутримувачем відповідних об`єктів. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «Руїз Торіха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, §29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23, 25), у яких ЄСПЛ зауважив, що у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді. У рішенні «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003 року, § 36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 § 58 ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Висновки суду. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Так, оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані стороною відповідача у процесі судового розгляду. На відповідача чинним законодавством покладено обов`язок щодо виконання робіт із скидання снігу та льоду із даху та покрівлі будинку під [ADDRESS] , однак ЛКП «Левандівка» не виконало свого обов`язку належним чином щодо прибирання снігу, який спричинив пошкодження транспортного засобу, що належить позивачу. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок неналежного виконання відповідачем (уповноваженими ним особами) обов`язків по обслуговуванню будинку відбулося падіння снігу з даху будинку [ADDRESS] , у результаті чого було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останній матеріальної шкоди. Суд вважає, що з урахуванням висновків експерта № 7 (за результатами судової автотоварознавчої експертизи) розмір матеріальної шкоди (внаслідок падіння снігу з даху будинку), який становить 61 110 грн. 60 коп., відображає реальні втрати, яких зазнала позивач, у зв`язку з пошкодженням її майна. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати по справі. Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судового збору. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 68645138 від 19.02.2024 року (а.с. 66) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений такою судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Щодо витрат на проведення експертизи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було укладено Договір № 246 про виконання судової експертизи від 27.12.2023 року з метою визначення шкоди, що завдана пошкодженням майна позивача (а.с. 21). Згідно п. 2.1 зазначеного договору вартість договору становить 5 000 грн. 00 коп., а п. 4.2 договору встановлено, що оплата вартості досліджень проводиться замовником згідно наданого рахунку протягом п`яти банківських днів з дня укладення цього договору. Так, на виконання п. 2.1 та 4.2 договору позивачем було сплачено 5 000 грн. 00 коп. на користь ТОВ фірма «Експертиза» за проведення судової експертизи, що підтверджується квитанцією № АМРХ-3012-ЕХВК-ВЕ4Н від 03.01.2024 року (а.с. 22). Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у справі № 712/4126/22, провадження № 14-123цс23). В силу наведених норм закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на проведення експертизи у сумі 5 000 грн. 00 коп. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Так, суд приймає до уваги, що уповноважений представник позивача [PERSON] - адвокат Максименко О. Г. у позовній заяві вказувала про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Як відомо із вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи наведене вище, стороні позивача необхідно подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи (витрати на правничу допомогу). При цьому, суд роз`яснює стороні позивача, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі наведеного та

Outcome: approved