Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку з часом уточнила, до [PERSON] , в якій просила: -розірвати договір підряду на виконання робіт, укладений 11.08.2018, зі встановлення паркану по [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріального збитку у розмір 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп., а також моральну шкоду на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.; -провести розподіл судових витрат. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 11 серпня 2018 року між позивачем та [PERSON] укладено договір підряду без номера на виконання робіт зі встановлення паркану по [ADDRESS] . Згідно з п.1.1. вказаного договору [PERSON] зобов?язується надати [PERSON] наступні послуги: монтаж, демонтаж старого паркану (ворота, хвіртка), а також монтаж нового паркану (ворота, хвіртка), а замовник зобов?язаний прийняти роботи та здійснити їх оплату відповідно до Договору та додатка N? 1 до нього. Крім того, строки виконання робіт також обумовлені п.1.3. Договору з 11.08.2018 по 01.11.2018. При цьому, згідно з вимогами п.4.1. цього ж Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання його умов Сторонами. Пунктом 3.1. та додатку N?1 до Договору передбачено, що вартість надання послуг/виконання робіт встановлюється виходячи з фактичного об?єму виконаних робіт виконавцем та прийнятих замовником робіт та складають 54100 гривень. З метою виконання п.3.2., 3.3 Договору та на прохання виконавця позивачем 11.08.2018, 22.08.2018, 06.11.2018 та 12.10.2018 передано виконавцю грошові кошти за матеріали та за виконану роботу в сумі 26000 гривень, 6500 гривень, 15000 гривень та 7000 гривень відповідно, всього 54500 гривень. На виконання Договору та додатку до договору виконавцем здійснено демонтаж, монтаж старого паркану та викопування траншеї, вартість яких згідно з розрахунками виконавця складають 3100 гривень, а також надав позивачу чеки невідомого походження на ніби-то закуплених будівельних матеріалів на загальну суму понад 61000 гривень. П.2.1.2. Договору передбачено, що у разі виявлення у виконаних роботах недоліків, виконавець зобов`язується усунути їх упродовж 60 календарних днів. З метою усунення виявлених недоліків та на виконання вищевказаних вимог договору, 21.02.2019 позивач підготувала [PERSON] претензію у якій пропонувала усунути недоліки, виявлені при монтажу, демонтажу старого паркану (ворота, хвіртка), а також монтажу нового паркану (ворота, хвіртка) по [ADDRESS] та з метою досудового урегулювання спору, яку останній особисто отримав 22.02.2019. З моменту заявленої претензії та позовних вимог пройшов тривалий час, однак [PERSON] грошові кошти не повернув, недоліки не усунув. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивачу завдано моральних страждань, які вона оцінила в 5000 грн. [PERSON] під час нового розгляду справи відзиву на позовну заяву не надав, попередньо поданий відзив не підтримав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.04.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2019 призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.06.2020 провадження у справі відновлено. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 17.06.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 03.04.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, в заяви просив розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 11 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір підряду, предметом якого є виконання робіт зі встановлення паркану по [ADDRESS] . Згідно з п.1.1. вказаного договору [PERSON] зобов?язується надати [PERSON] наступні послуги: монтаж, демонтаж старого паркану (ворота, хвіртка), а також монтаж нового паркану (ворота, хвіртка), а замовник зобов?язаний прийняти роботи та здійснити їх оплату відповідно до Договору та додатка N? 1 до нього. Додаток 1 до вказаного договору містить наступний розрахунок: Демонтаж, монтаж старого паркану 2500 грн; Обладнання траншеї 600 грн; Буріння свердловини під стовбури -900 грн; Виготовлення арматурних каркасів-2500 грн; Заливка бетону з міксеру 6-7 куб 2500 грн; Встановлення металевих стовбурів 1100 грн; Кладка цегли 25000 грн; Здійснення прорізів кутом -600 грн; Облаштування касет 5400 грн; Зварювання, встановлення воріт 10000 грн; Зварювання, встановлення хвіртки 3000 грн. Строки виконання робіт також обумовлені п.1.3. Договору з 11.08.2018 по 01.11.2018. При цьому, згідно з вимогами п.4.1. цього ж Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання його умов Сторонами. Пунктом 3.1. та додатку N?1 до Договору передбачено, що вартість надання послуг/виконання робіт встановлюється виходячи з фактичного об?єму виконаних робіт виконавцем та прийнятих замовником робіт та складають 54100 гривень. З метою виконання п.3.2., 3.3 Договору та на прохання виконавця позивачем 11.08.2018, 22.08.2018, 06.11.2018 та 12.10.2018 передано виконавцю грошові кошти за матеріали та за виконану роботу в сумі 26000 гривень, 6500 гривень, 15000 гривень та 7000 гривень відповідно, всього 54500 гривень. Отримання коштів підтверджується підписом відповідача. На виконання Договору та додатку до договору виконавцем здійснено демонтаж, монтаж старого паркану та викопування траншеї, вартість яких згідно з розрахунками виконавця складають 3100 гривень. П.2.1.2. Договору передбачено, що у разі виявлення у виконаних роботах недоліків, виконавець зобов`язується усунути їх упродовж 60 календарних днів. 21.02.2019 [PERSON] підготувала [PERSON] претензію у якій пропонувала усунути недоліки, виявлені при монтажу, демонтажу старого паркану (ворота, хвіртка), а також монтажу нового паркану (ворота, хвіртка) по [ADDRESS] та з метою досудового урегулювання спору, яку останній особисто отримав 22.02.2019, що підтверджується підписом [PERSON] . Відповідно до висновку експерта ХНДІСЕ ім Засл.проф.М.С. Бокаріуса від 17.04.2020 №21980: -вказати чи відповідають виконані за адресою: [ADDRESS] будівельні роботи (окремі елементи об?єктів нерухомого майна, конструкцій, вироби, матеріали тощо) за договором підряду від 11.08.2018 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СН, стандарти, технічні умови тощо) не надається можливим; ???-перелік робіт (без врахування прихованих), які були фактично виконані по будівництву паркану за адресою: [ADDRESS] за договором підряду від 11.08.2018: -кладка стовпів декоративною цеглою з муруванням металевих опор - 7 шт. на висоту близько 2,33м; кладка в півтори цеглини (0,38м*0,38м); ??-кладка стовпів декоративною цеглою з муруванням металевих опор - 1 шт. на висоту близько 0,68м; кладка в півтори цеглини (0,38м*0,38м); ??-кладка стовпів декоративною цеглою з муруванням металевих опор - 1 шт. на висоту близько 1,88м; кладка в півтори цеглини (0,38м*0,38м); -фіксація на болтах металевої опори - 1 шт.; -заливка фундаменту; - в загалом ширина фундаменту між стовпами складає - 0,50м, між «3» стовпом та «4» стовпом складає - 0,85 м. Вказати перелік робіт (з врахуванням прихованих), не надається можливим. -об?єм робіт, які були фактично виконані по будівництву паркану за адресою: [ADDRESS] за договором підряду від 11.08.2018, вказати не надається можливим; ???-вартість фактично виконаних робіт по будівництву паркану за адресою: [ADDRESS] за договором підряду від 11.08.2018, не надається можливим. ???-визначити ступінь будівельної готовності об?єкта незавершеного будівництва - паркану на території будинку [ADDRESS] за договором підряду від 11.08.2018 не надається можливим. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. 11 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір підряду, предметом якого є виконання робіт зі встановлення паркану по [ADDRESS] . [PERSON] отримано від [PERSON] , 11.08.2018, 22.08.2018, 06.11.2018 та 12.10.2018 грошові кошти за матеріали та за виконану роботу в сумі 26000 гривень, 6500 гривень, 15000 гривень та 7000 гривень, а всього 54500 гривень. Натомість, відповідачем здійснено лише демонтаж старого паркану та викопування траншеї, що відповідно до додатку 1 до договору підряду, що обраховується на суму 3100 грн. Стаття 11 Цивільного кодексу України\~вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. За змістом ст. ст.\~11,\~509,\~627 Цивільного Кодексу України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 837 Цивільного кодексу України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно з ч.2 ст.849\~ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. За ч.2статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другій стороні, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що мала право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651\~ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення). Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.08.2021 у справі № 910/3948/19. У постановах від 24.10.2019 року у справі №905/799/18, від 18.09.2019 року у справі №916/1921/18, від 28.05.2019 року у справі№910/9234/18, від 13.02.2018 року у справі №925/1074/17, від 16.10.2018 року у справі №910/3568/18, від 17.04.2019 року у справі №910/6381/18, від 14.08.2019 року у справі №910/8819/18, від 18.08.2020 року у справі №927/784/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це друге оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Статтею 854 Цивільного кодексу України\~визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Відповідно достатті 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Обов`язок підрядника виконати роботу або виконавця надати послугу на свій ризик говорить про те, що він не може відмовитися від прийняття на себе певних негативних наслідків, що виникають при виконанні підрядних робіт. Істотними умовами договору є - предмет договору, умови, визначені законом як істотні чи необхідні для договору даного виду, а також всі ті умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Згідно зістаттею 6\~ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента і визначенні умов договору з врахуванням законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За положеннями частини першої статті 854\~ЦК України замовник виплачує належну підряднику суму за результатами виконаної роботи. Щодо наданих послуг винагорода за виконану роботу (надані послуги) виплачується виконавцю в розмірі, в терміни і в порядку, який встановлений в договорі (частина перша статті 903 ЦК України). Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень частини 1статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За даних обставин, суд виходить із того, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення\~Конституції України\~мають вищу юридичну силу (статті\~8,\~9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушене цивільне право чи інтерес підлягає судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано належним чином зобов`язання за договором підрядку, при цьому були порушені істотні умови договору, що є підставою для розірвання договору та стягнення отриманих [PERSON] від [PERSON] коштів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 своєї\~постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до п. 9 вищезазначеної постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В пункті 10 зазначеної постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України вказано, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12\~та ст.\~81 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. З урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у її житті, час та зусилля, необхідні для можливості відновлення попереднього стану, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і що справедливою сумою компенсації моральних страждань є 5000 гривень, що на думку суду відповідає заподіяній позивачу моральній шкоді і буде достатнім та необхідним для відшкодування спричиненої шкоди та відновлення душевного стану. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати стягується з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved