Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

В червні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки» про розірвання договору найму (оренди). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2023 року визначено головуючим суддею Бойка О.М.. 30 червня 2023 року була постановлена ухвала про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09 листопада 2023 року у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст.ст. 189, 197 ЦПК України судом було визначено обсяг позовних вимог та склад осіб, які прийматимуть участь у справі, також витребувано докази та проведено ряд інших підготовчих дій,розглянуто клопотання та заяви позивача, закрито підготовче засідання, та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки», про розірвання договору оренди земельної ділянки, до судового розгляду справи по суті. 15 січня 2024 року постановлена ухвала про задоволення заяви головуючого судді Бойка О.М. про самовідвід судді Бойка О.М. від розгляду справи за позовом [PERSON] до Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки», про розірвання договору оренди земельної ділянки. У зв`язку з цим, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначена справа передана до провадження судді Васюченка О.Г. та ухвалою від 17 січня 2024 року прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки», адвокат Сірооченко А.В., проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що між відповідачем - Сільськогосподарським приватним підприємством «Чумаки» та [PERSON] 12.11.1013 року був укладений договір оренди земельної ділянки № 379. Земельна ділянка має загальну площу 3,29 га, кадастровий номер 1221488000:01:001:0208 з грошовою нормативною оцінкою 81 169,35 гривень, та передана в оренду відповідачу на 15 років, відповідно до пункту 3.1. Договору оренди земельної ділянки № 379. [INFO] Орендодавець - [PERSON] , померла, що посвідчується свідоцтвом про смерть, від 04 лютого 2022 року. 12 квітня 2023 року позивач - [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №40/2022 зареєстровано в реєстрі за №715 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.Ю. За статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до пункту 4.1. Договору оренди земельної ділянки №379 річна плата за Оренду за цим договором становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент підписання Договору, визначеної на підставі довідки управління Держземагенства у Дніпропетровському районі від 29.08.2013 року №5340, згідно якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 81 169, 35 гри. За пунктом 4.2. орендна плата сплачується Орендарем у грошові формі або у натуральній формі сільськогосподарською продукцією. У грошовій формі сума орендної плати становить 4 058, 45 грн. без ПДВ на рік. Понад встановлений розмір оренди Орендарем сплачується сума, яка дорівнює розміру податку на доходи Орендодавця, що сплачується Орендарем згідно чинним законодавством. При оплаті орендної плати у грошовій формі остання підлягає сплаті готівкою через касу Орендаря або у безготівковій формі на банківський рахунок Орендодавця, вказаний останнім Орендарю у письмовій формі. Обов`язок з`явитися для отримання орендної плати готівкою або повідомити Орендарю банківські реквізити для безготівкового перерахування коштів покладається на Орендодавця. За пунктом 4.3 у випадку укладання цього Договору на строк 15 календарних років та більше сума річної орендної плати збільшується на 10 % кожні п`ять календарних років безперервної дії цього договору оренди. Орендна плата сплачується Орендарем до 31 грудня кожного року дії Договору пункт 4.4. Договору. Пунктом 4.5 Договору оренди земельної ділянки № 379 передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата за перший та останній рік сплачується в розмірі, розрахованому пропорційно фактичному строку перебування земельної ділянки в оренді у відповідному році, виходячи з розміру річної плати за оренду, визначеного в пункті 4.1 та пункті 4.2 цього Договору. Сплата відповідачем орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексації підтверджується видатковим касовим ордером від 17 квітня 2023 року, та видатковим касовим ордером від 22 жовтня 2021 року. До своєї смерті [INFO] , орендну плату за договором отримувала [PERSON] , доказів не отримання нею орендної плати з урахуванням індексації за життя, позивачем не надано, який лише з 12 квітня 2023 року, отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, та став її власником. [PERSON] за видатковим касовим ордером від 17 квітня 2023 року, особисто отримав 7600 гривень орендної плати за вищевказаним договором. Договором оренди земельної ділянки №379 не передбачено індексацію розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції. Таким чином, доводи позивача про систематичну не сплату орендної плати з моменту реєстрації договору оренди, з урахуванням індексації та індексів інфляції не підтверджується матеріалами справи, та фактичними обставинами встановленими судом. Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами. Пунктом 13.1. Договору оренди земельної ділянки №379 встановлено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом підписання Додаткової угоди, права за якою чи їх припинення підлягають в подальшому державній реєстрації. За пунктом 13.4. дія договору припиняється шляхом його розірвання лише за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання цього Договору не допускається, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України пункт 13.5 Договору. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання регламентується ст. 32 Закону України «Про оренду землі», де частиною 1 статті 32 передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Перевіряючи аргументи сторін судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі документальні докази, які б достовірно підтвердили істотність порушення договору оренди відповідачем. Разом з тим, позивачем не доведено у суді і не представлено доказів на підтвердження завданої шкоди, яка була б істотною для позивача та не доведено, яких матеріальних або немайнових благ позивач був позбавлений внаслідок такої шкоди, а згідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стосовно посилання позивача на пункт 15.5. Договору оренди земельної ділянки №379, як на підставу для його розірвання, суд зазначає, що розділ 15 укладеного сторонами Договору оренди земельної ділянки №379, розглядає обставини непереборної сили. За пунктом 15.1 Договору, Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо воно з`явилося слідством обставин непереборної сили: пожежі, повені, землетруси, війна, страйки ,військові дії, цивільні безлади та інші дії чи бездіяльність, що кваліфікується як обставини непереборної сили. Військова агресія російської федерації відносно України жодним чином не позбавила позивача можливості виконати обов`язки за укладеним договором, та передати відповідачеві ділянку в користування, що було зроблено за Актом приймання передачі земельної ділянки від 31.12.2013 року, по договору оренди № 375 від 12.11. 2013 року. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed