Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] , у місті Макіївка, Совєтского району, Донецької області. Заява мотивована тим, що вона, є донькою померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиним наявним документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] , на території, яка відповідно Розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р., є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , але вищезазначений документ видано незаконними органами та установами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України, тобто також є незаконними. Разом з там, зареєструвати факт смерті [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] , не виявляється можливим у зв`язку з там, що документ, наявний у заявника, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Враховуючи, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію факту смерті свого батька, то вважає, що є достатні підстави для встановлення цього факту в судовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024, матеріали заяви [PERSON] передано для розгляду судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку. Заперечення на заяву не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутність належним чином повідомлених учасників провадження. Дослідивши подану заяву та докази по справі, встановивши зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 11.02.1972\~року,\~актовий запис\~№ 97\~та копією\~свідоцтва про\~укладання шлюбу\~серії [NUMBER] \~від 20.04.1991\~року,\~актовий запис\~8 На підтвердження факту смерті [PERSON] , до суду надано копію свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , яке видане Совєтським відділом державної реєстрації актів Макіївського міського управління юстиції Серії [NUMBER] від 01 грудня 2014 року. Ці документи видані на тимчасово окупованій території України, тому мають інформаційний характер для суду, оскільки будь-які документи, видані на окупованих територіях, є недійсними. Також, заявником долучено до матеріалів справи відмову у проведенні державної реєстрації смерті Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.03.2024 № 546/3124-18, де зазначено, що для підтвердження факту смерті [PERSON] , пред`явлено ксерокопію документу, виданого на території м. Макіївка Донецької області, яка з 07 квітня 2014 року визнана окупованою та де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Постановою Верховної\~Ради України\~№ 254-VIII\~від 17\~березня 2015\~року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. На підставі наказу Міністерства\~юстиції України\~від 17\~червня 2014\~року №\~953/5\~«Про невідкладні\~заходи щодо\~захисту прав\~громадян на\~території проведення\~антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Довжанського, Лутугинського, Новоайдарського, Перевальського, Попаснянського, Слов`яносербського, Сорокинського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Голубівка, Довжанськ, Кадіївка, Хрустальний, Сорокине, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки) та Донецької області (Амвросіївського, Бахмутського, Бойківського, Волноваського, Мар`їнського, Новоазовського, Старобешівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Хрестівка, Ясинувата, Шахтарськ, Чистякове, Дебальцеве). Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації), починаючи з 07 квітня 2014 року. Загальновідомим є факт, що зазначене місце смерті особи (м. Макіївка, Донецької області) на даний час тимчасово не перебуває під контролем Української влади. Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Документами, які засвідчують подію смерті є свідоцтво про смерть, що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.\~17\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на тимчасово окупованій території України в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті [PERSON] , 1948 року народження, породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Незважаючи на те, що документ про смерть був виданий на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно, [PERSON] , 1948 року народження, помер [INFO] , у місті Макіївка, Совєтского району, Донецької області. При цьому всі документи, які надані заявником, підтверджують даний факт. Отже, суд вважає факт смерті [PERSON] , достовірним і таким, що не викликає обґрунтованих сумнівів. Суд зазначає, що заявником було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України, заявник позбавлений можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Також судом врахована усталена практика міжнародних судових інституцій, зокрема, «Намбійські винятки», що сформульовані Міжнародним судом ООН та розвинуті у практиці Європейського суду з прав людини у рішеннях «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) та ін. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved