Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~із даним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 29 червня 2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 21. 01 грудня 2012 року у позивачки з відповідачем народилась спільна дитина, син - [PERSON] . Заочним рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області шлюб було розірвано. Після розлучення, син сторін - [PERSON] - постійно проживав, і на сьогоднішній день постійно проживає разом зі позивачкою. Позивачка повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин шкільного навчального закладу, грає з сином у розвиваючі ігри, читає книжки тощо. Згідно Характеристики виданої Хряцьківським старостинським округом № 3 від 2023 року № 97, позивачка характеризується як дуже хороша і дбайлива мати, та що вона самостійно утримує та виховує сина [PERSON] . Син позивачки та відповідача характеризується примірною поведінкою та хорошими успіхами в навчанні, що безумовно є заслугою позивачки. Позивачка ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Всупереч цьому відповідач участі у вихованні сина не бере та не навідує його. Такі дії відповідача завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги положень ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи з того, що увесь час дитина проживала разом зі позивачкою, яка займалася її вихованням та піклуванням, відвідуванням навчального закладу, та що син сторін прив`язаний до позивачки, відповідач не виявляв проявів самостійного виховання сина, навіть в період коли вони проживали разом, то позивачка вважає, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дитини зі матір`ю. Повторно наголошує, що спілкуванню відповідача з дитиною позивачка не перешкоджає, але на сьогоднішній день, відсутність участі відповідача у вихованні дитини, його недисциплінованість і безвідповідальність щодо здоров`я дитини, ускладнюють виховний процес дитини. Психологічно син не готовий проживати разом з батьком, оскільки вихованням сина здебільшого займалася позивачка одна і у неї з ним тісний зв`язок матері і дитини. За обставин, які склалися, позивачкою створені найкращі умови для дитини, в нього є свій простір для ігор та навчання, є місце де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками, шкільним приналежностями та іншими речами для розвитку, вона сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків Позивачка любить свого сина, має змогу забезпечити його всім необхідним. Вона постійно слідкує за станом здоров`я сина, піклується про його розвиток, у неї з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Відповідно, виходячи з інтересів сина, особистої прихильності дитини до позивачки, вважає за доцільним, залишити його на її утриманні та вихованні і визначити його місце проживання разом з матір`ю. Просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за місцем її реєстрації або проживання та вирішити питання щодо стягнення судового збору з відповідача. В судове засідання позивачка не з`явилася, але від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився. Однак був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. суд не повідомив про причини неявки, тому суд вважає за можливе справу розгляну без його участі. Представник Органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та не заперечує проти задоволення вимог заяви. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. З досліджених доказів по справі суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви враховуючи наступне. Судом встановлено, що 29 червня 2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 21. 01 грудня 2012 року у позивачки з відповідачем народилась спільна дитина, син - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження дитини. Заочним рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 липня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення, син сторін - [PERSON] - постійно проживав, і на сьогоднішній день постійно проживає разом зі позивачкою. Вказане підтверджується довідкою Хряцьківського старостинського округу №3 від 27.10.2023 року № 605. Позивачка повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, гається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Повністю віддає дитині св любов і турбот\. велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин шкільного навчального заклад\ , грає з сином у розвиваючі ігри, читає книжки тощо. Згідно Характеристики виданої Хряцьківським старостинським округом № 3 від 2023 року № 97, позивачка характеризується як дуже хороша і дбайлива мати, та що вона самостійно утримує та виховує сина [PERSON] . Син позивачки та відповідача характеризується примірною поведінкою та хорошими успіхами в навчанні. Відповідно до характеристики Хряцьківського старостинського округу № 3 Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 92 від 01.11.2023 року позивачка характеризується з позитивної сторони, самостійно утримує та виховує сина [PERSON] , який відрізняється від своїх ровесників примірною поведінкою та хорошими успіхами в навчанні. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за № 98 від 01.11.2023 року позивачка із сином [PERSON] проживає у житловому будинку свого батька [PERSON] , за адресою с.Хряцька Чернівецького району Чернівецької області. сама виховую та утримує сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Всупереч цьому відповідач участі у вихованні сина не бере та не навідує його. Такі дії відповідача завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги положень ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи з того, що увесь час дитина проживала разом зі позивачкою, яка займалася її вихованням та піклуванням, відвідуванням навчального закладу, та що син сторін прив`язаний до позивачки, відповідач не виявляв проявів самостійного виховання сина, навіть в період коли вони проживали разом, то суд повинен враховує ці обставини. Також судом встановлено, що спілкуванню відповідача з дитиною позивачка не перешкоджає, але на сьогоднішній день, відсутність участі відповідача у вихованні дитини, його недисциплінованість і безвідповідальність щодо здоров`я дитини, ускладнюють виховний процес дитини. Психологічно дитина не готова проживати разом з батьком, оскільки його вихованням здебільшого займалася позивачка одна і у неї з ним тісний зв`язок матері і дитини. Відповідно до Висновку орану опіки та піклування Герцаївськоїміської ради Чернівецького району Чернівецької області за № 01.2-13/186 від 16.02.2024 року, затвердженого рішенням виконкому Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області за № 26 від 25.02.2024 року останній вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 Верховний Суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Аналогічний висновок міститься в Постанові ВС від 26 січня 2023 року. Під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Аналогічний висновок Постанова ВС від 13 червня 2022 року. За обставин, які склалися, позивачкою створені найкращі умови для дитини, в нього є свій простір для ігор та навчання, є місце де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками, шкільним приналежностями та іншими речами для розвитку, вона сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків Позивачка любить свого сина, має змогу забезпечити його всім необхідним. Вона постійно слідкує за станом здоров`я сина, піклується про його розвиток, у неї з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Відповідно, виходячи з інтересів сина, особистої прихильності дитини до позивачки, вважаємо за доцільним, залишити його на її утриманні та вихованні і визначити його місце проживання разом з матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини). Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стадії здоров`я, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, проживання сина разом зі позивачкою відповідає його інтересам. Вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим вона не чинитиму жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька. Позивачка не заперечує і навіть підтримує положення сімейного законодавства, що кожен з батьків має право брати участь у вихованні своєї дитини, але враховуючи безвідповідальну поведінку відповідача-батька дитини, доцільно юридично закріпити та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. У відповідності з ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, окрім того положення ч.1 ст.161 СК, вказують на необхідність з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків. У зв`язку з цим зазначений орган опіки та піклування необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, та доручити надати до суду висновок щодо доцільності проживання дитини разом за матір`ю Згідно п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, попередній розрахунок судових витрат складається з витрат на судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved