Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху просить: Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - КП «Київтеплоенерго») щодо: зняття з комерційного обліку встановлених у 2016 році згідно робочого проекту і прийнятих в експлуатацію квартирних вузлів обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення за адресою: [ADDRESS] ; нарахування та отримання протягом 2019-2024 років плати за споживання послуг централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , не на підставі та без урахування фактичних показників встановлених в квартирі вузлів обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення; нарахування та отримання протягом 2020-2024 років від споживача теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , плати за спожиту теплову енергію, у тому числі щодо опалення місць загального користування, не на підставі та без урахування фактичних показників встановленого на 1-й під`їзд житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та взятого на комерційний облік згідно Акту прийняття теплового вузла обліку № 3/11-97 від 01.11.2020; ненадання протягом 2019-2024 років споживачу інформації згідно вимог статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» про показання вузлів обліку, на основі яких визначається обсяг споживання теплової енергії, та методики розрахунків вказаних у рахунках-повідомленнях обсягів споживання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати КП «Київтеплоенерго» поновити взяття на комерційний облік існуючих (встановлених у 2016 році) квартирних вузлів обліку теплової енергії (індивідуальних лічильників теплової енергії) для потреб опалення окремого приміщення за адресою: [ADDRESS] ; на підставі поданої заяви опломбувати після повірки квартирні вузли обліку теплової енергії (індивідуальні лічильники теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] ; у разі зняття з комерційного обліку вузла обліку теплоспоживання на систему опалення 1-го під`їзду житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , раніше встановленого та взятого на комерційний облік згідно Акту прийняття теплового вузла обліку № 3/11-97 від 01.11.2020, поновити його; здійснити перерахунок обсягів споживання та оплати за теплову енергію у квартирі [ADDRESS] , згідно показників встановлених у квартирі вузлів обліку теплової енергії за період з моменту їх неправомірного зняття з комерційного обліку (з 01 жовтня 2019 року), з урахуванням оплати за опалення місць загального користування, обрахованої виключно згідно показників вузла обліку теплоспоживання, встановленого на 1-й під`їзд житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; надати позивачу [PERSON] інформацію щодо взятих для перерахунку показників, а також методики обрахунку; здійснити перерахунок обсягів споживання та оплати за теплову енергію на опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] (квартири № № 120 ), стосовно квартири № 14 за вказаною адресою, за період з моменту взяття на комерційний облік згідно Акту прийняття теплового вузла обліку № 3/11-97 від 01.11.2020 вузла обліку теплоспоживання на систему опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (1-й під`їзд), на підставі даних про фактичне споживання тепла згідно показників встановленого на під`їзд лічильника теплоспоживання; надати позивачу [PERSON] інформацію щодо взятих для перерахунку показників, а також методики обрахунку; забезпечити регулярне надання в паперовій формі або через особистий електронний кабінет споживача теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , інформації згідно вимог статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» про показання вузлів обліку, на основі яких визначається обсяг споживання теплової енергії за вказаною адресою, та методику розрахунків вказаних у рахунках-повідомленнях обсягів споживання теплової енергії.». В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 11 листопада 2016 року в належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] , постачальником послуг з централізованого опалення ПАТ «Київенерго» взято на комерційний облік два вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, обладнані засобами обліку SensoStar2 із зав. № 60581382, зав. № 60581379, випущеними у 2016 році, з міжповірочними інтервалами 4 роки. З 01 травня 2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення будинку. Протягом опалювального сезону 2018-2019 років нарахування і оплата рахунків- повідомлень, які виставлялися відповідачем за споживання тепла здійснювалося на підставі переданих показників квартирних засобів обліку. Оплата за споживання теплової енергії здійснювалось позивачем за показами лічильника, проте 30 жовтня 2019 у електронному кабінеті повідомлено про неможливість передачі показів лічильника, у зв`язку зі зняттям його з обліку. З даного часу відповідач припинив нарахування плати за спожиту теплову енергію відповідно до показників квартирного лічильника. Мешканці під`їзду протягом опалювального сезону 2019-2020 формували зведені відомості-повідомлення про споживання централізованого опалення за показниками квартирних лічильників тепла і направляли на адресу відповідача, проте їх ігнорували. На замовлення мешканців 1 під`їзду ТОВ «АКВА Україна» розроблено робочу документацію влаштування вузла обліку теплоспоживання на систему опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (1-й під`їзд), яка погоджена ТОВ «Житлобуд-1», Управлінням технічного забезпечення обліку СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго». 22 жовтня 2020 року видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 24-1-3К/4630, чинне до 22 жовтня 2024 року. СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» прийняло в експлуатацію та опломбували тепловий вузол обліку за адресою: [ADDRESS] 1 під`їзд. Проте, як вбачається з рахунків-повідомлень, в опалювальних сезонах 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 та 2023-2024 років відповідач КП «Київтеплоенерго» здійснює нарахування за теплову енергію без урахування показників вузла обліку теплової енергії, взятого на облік КП «Київтеплоенерго». Позивач вважає дії відповідача незаконними, неправомірними, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2024 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху. 28 лютого 2024 року позивач надала до суду заяву про усунення недоліків та зміну позовних вимог. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання на 03 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи. Підготовче засідання відкладено до 24 квітня 2024 року. 03 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Зазначила, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів. В жовтні 2019 року, через виявлення змішаної системи опалення, індивідуальний засіб обліку теплової енергії знято з обліку в програмному комплексі підприємства. Зауважили, що встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремою квартирою в будинку з ознаками вертикальної системи призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до теплового балансу будинку в цілому. Позивач 23 квітня 2024 року подала відповідь на відзив. Вказувала, що заявлені вимоги стосуються: безпідставності зняття відповідачем з обліку раніше встановлених та прийнятих на комерційний облік вузлів квартирного обліку теплової енергії, а також нарахування плати без урахування фактичних показників вузлів обліку для потреб опалення окремого приміщення; нарахування та отримання плати за спожиту теплову енергію, у тому числі щодо опалення місць загального користування, не на підставі та без урахування фактичних показників встановленого на 1-й під`їзд житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , взятого на комерційний облік теплового вузла обліку; ненадання інформації згідно вимог ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» про показання вузлів обліку, на основі яких визначається обсяг споживання теплової енергії, та методики розрахунків вказаних у рахунках-повідомленнях обсягів споживання теплової енергії; систематичного та безпідставного здійснення відповідачем перерахунків за спожиту теплову енергію, яка здійснювалася поза межами опалювального сезону. 24 квітня 2024 року підготовче засідання відкладено до 16 травня 2024 року. 26 квітня 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву, в яких вказували, що згідно з даними програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги в період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року облік теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення квартир № 1-20 ( 1 перший під`їзд) житлового будинку по [ADDRESS] здійснюється будинковим засобом обліку теплової енергії зав. № 17-051574 марки АКВА, який було встановлено на системі централізованого опалення будинку. З листопада 2021 року облік теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення здійснюється шістьма засобами обліку теплової енергії та визначається сумою всіх вузлів комерційного обліку, якими оснащено зазначений будинок. Ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання 16 травня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 10 червня 2024 року. Позивач в судовому засіданні 10 червня 2024 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні 10 червня 2024 року просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні 10 червня 2024 року підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира [ADDRESS] , на праві власності належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 26 січня 2018 року. Дарувальником зазначений [PERSON] , який є чоловіком позивача. (а.с. 13). У квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] на підставі робочого проекту, погодженого ТОВ «Житлобуд-1», встановлені два засоби обліку SensoStar2 із зав. № 60581382, зав. № 60581379, та згідно Актів прийняті ПАТ «Київенерго» на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 11 листопада 2016 року (а.с.14-25). Згідно рахунків-повідомлення до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] здійснювалось за показниками квартирного приладу обліку теплової енергії (а.с.27-30). З 30 жовтня 2019 року квартирний теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача, а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири (а.с.31-34). Протоколом зборів мешканців [ADDRESS] від 17 вересня 2020 року погоджено встановлення лічильника тепла на під`їзд (а.с.56). На замовлення мешканців за адресою: [ADDRESS] у жовтні 2020 році ТОВ «Аква Україна» розроблено робочу документацію влаштування вузла обліку теплоспоживання на систему опалення № 2020.10.01.033-АТП (1-й під`їзд). ТОВ «Аква Україна» 12 жовтня 2020 року скерувало на адресу СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» лист вих. № 1074 а робочу документацію, про улаштування вузола обліку теплової енергії на систему опалення першого під`їзду. ( а.с. 92). Розроблена ТОВ «Аква Україна» робоча документація по встановленню теплолічильника АКВА-МВТ у складі теплообчислювача МВТ-2М нк-01 з ультразвуковим витратоміром Ultraheat T150/2WR7 DN25, qn=3,5 м 3 /год, комплекту термоперетворювачів КТСП-У Pt500, була погоджена ТОВ «Житлобуд-1», як балансоутримувачем будинку, а також 20 жовтня 2020 року - Управлінням технічного забезпечення обліку Структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (а.с. 59-92). 22 жовтня 2020 року ДП «Укрметртестстандарт» видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 24-1-3К/4630, чинне до 22 жовтня 2024 року. Згідно Акту прийняття теплового вузла обліку № 3/11-97 від 01 листопада 2020 виконавець ПП «Аква Україна» передав, а представник РВЗ № 3 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» присутності представника споживача, відповідального за експлуатацію системи теплоспоживання ТОВ «Житлобуд-1», прийняли в експлуатацію та опломбували тепловий вузол обліку за адресою: [ADDRESS]. Вузлу обліку присвоєно особистий рахунок [NUMBER]. (а.с.94). Листом структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №30/3/2/12365 від 17лютого 2021 року повідомлено, що в листопаді 2020 року після отримання уточнюючої інформації в програмному комплексі внесено зміни щодо опалювальних площ декількох квартир, що призвело до змін в загальній опалювальній площі квартир та відповідно визначення частки місць загального користування для кожної квартири. Враховуючи внесені зміни в листопаді 2020 року проведено перерозподіл обсягів спожитої теплової енергії згідно з показниками будинкового засобу обліку за опалювальні періоди 2018/2019 та 2019/2020 років по будинку та здійснено коригування нарахувань за послугу з централізованого опалення за вказані періоди без відображення у платіжних документах за листопада 2020 року. У січні скасовано перерозподіл, який здійснено в листопаді 2020 року, та повторно перерозподілено обсяги теплової енергії за вищенаведені періоди, що відображено у відповідних платіжних документах. Щодо зняття з абонентського обліку вузлів розподільного обліку теплової енергії у житловому будинку [ADDRESS] вказали, що оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку теплової енергії здійснюється у разі наявності технічної можливості. Така можливість визначається відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 № 829. Наявна схема опалення житлового будинку [ADDRESS] не передбачає окремого відгалуження для окремого приміщення (квартири), оскільки подавальні (вертикальні) трубопроводи системи централізованого опалення, до яких приєднані опалювальні прилади квартир проходять транзитом до всіх приміщень (квартир), розташованих на кожному з поверхів будинку. Також відсутня можливість забезпечення вільного доступу до вузла обліку. Зазначили, що встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремою квартирою в багатоповерховому будинку з ознаками вертикальної системи призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до пушення гідравлічного режиму та теплового балансу будинку в цілому. Листом СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 30/3/2/5476 від 18 травня 2022 року повідомило, що розрахунок послуги з постачання теплової енергії починаючи з листопада 2021 року проводиться згідно із Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Відповідно до п. 8 Загальних положень методики № 315, у разі якщо одна будівля має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащені вузлами комерційного обліку, розподіл здійснюється за сумою усіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі. За рішенням співвласників будівлі розподіл здійснюється для кожної окремої частини будівлі із вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги. Рішення має бути оформлене згідно з вимогами до ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Враховуючи вказане підстави для здійснення перерахунку мешканцям квартир 1-20 вищезазначеного житлового будинку за опалювальний період 2021/2022 відсутні. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляду на те, що Порядок № 829 набрав чинності 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального квартирного лічильника, улаштованого в квартирі позивача. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21) та від 22.2.2023 у справі №753/2748/20 (провадження № 61-18711св20), які згідно положення ч.4 ст.263 ЦПК України застосовуються до спірних правовідносин. Судом під час розгляду справи встановлено, що влаштування вузлів комерційного обліку теплової енергії в квартирі позивача та влаштування вузла обліку теплоспоживання на систему опалення в під`їзді будинку виконані на підставі робочих проектів, погоджені ПАТ "Київенерго" та КП «Київтеплоенерго». Постачальник послуг з центрального опалення лічильники теплової енергії прийняв на комерційний облік Зауважень щодо встановлення вузлів обліку теплової енергії та взяття на облік у відповідача не було. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Аналізуючи зазначене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії відповідача щодо: нарахування та отримання плати за споживання послуг централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період 2019-2024 років без урахування фактичних показників встановлених в квартирі вузлів обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення; а також за період з 01 листопада 2020 по 01 лютого 2024 року щодо опалення місць загального користування без урахування фактичних показників встановленого на 1-й під`їзд житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , взятого на комерційний облік згідно Акту прийняття теплового вузла обліку № 3/11-97 від 01 листопада 2020 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок обсягів споживання та оплати за теплову енергію у квартирі [ADDRESS] , згідно показників встановлених у квартирі вузлів обліку теплової енергії за період з 01 жовтня 2019 року по 01 лютого 2024 року з урахуванням сплачених сум; здійснити перерахунок обсягів споживання та оплати за теплову енергію на опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] (квартири № № 120 ), стосовно квартири № 14 за вказаною адресою, за період з 01 листопада 2020 року до 01 лютого 2024 року, на підставі даних показників встановленого на під`їзд лічильника теплоспоживання. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Посилання представника відповідача на п.8 Загальних положень Методики №315, як підставу не врахування показів під`їздного лічильника, не можна визнати обгрунтованою, тому що даною Методикою передбачено, що за рішенням співвласників будівлі розподіл здійснюється для кожної окремої частини будівлі з вузлом комерційного обліку. Проте в порушення норм діючого законодавства нарахування відбувається не за приладом обліку, улаштованого в 1 під`їзді, будинку [ADDRESS] . Інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Решта вимог позивача на думку суду, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Решта вимог позовної заяви не можуть бути задоволені, оскільки захисту підлягає тільки порушене право. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави за розгляд задоволених позовних вимог немайнового характеру судовий збір у загальному розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial