Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

29.04.2024 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] та просить визначити останньому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його брата [PERSON] , що помер [INFO] в с. Куземин Охтирського району Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що лише влітку 2021 року після смерті брата, позивач довідався про наявність спадкового майна, яке належало його брату, зокрема, земельної ділянки площею 2,71 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Після цього [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що інших спадкоємців окрім позивача у [PERSON] немає, а отже позивач є єдиним спадкоємицею, який бажає прийняти спадщину. Однак у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права [PERSON] не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 01.05.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 28.05.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник Грунської\~сільської ради\~Охтирського району\~Сумської областіу судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог за позовом не заперечував. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є братом [PERSON] , що відповідачем не спростовувалося та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.04.2021, повторно виданим Ріпкинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.1963, виданим Машівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області (а.с. 5, 7). Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.11.2001, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,71 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 27.04.2021 Ріпкинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] [INFO] помер у с. Куземин Охтирського району Сумської області (а.с. 6). Листом від 21.02.2024 № 199/01-16, за підписом державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропая В.В., позивачу [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із такою заявою (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями \~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень\~ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що позивач не звернувся в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті брата у зв`язку з незнанням про існування будь-якого спадкового майна, при цьому інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину відсутні. Так, за інформацією, наданою завідувачем Другої охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] , після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини; спадкова справа не відкривалася; свідоцтва про право на спадщину не видавалися; заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався. З огляду на викладене, судом встановлено обставини, які унеможливили своєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті брата [PERSON] . Крім того, судом враховано відсутність інших спадкоємців, що реалізували свої спадкові права шляхом подання зави про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved