Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі - ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором позики №9177527 від 20.09.2020 у розмірі 11554,01 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 20.09.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №9177527, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 4000 гривень з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.10.2020, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,6% в день. 01.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №016-010421, яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на підставі договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023. Зазначає, що кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, натомість відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11554,01 грн., з яких: 4000 грн. - залишок заборгованості за тілом; 5544,40 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 397,57 грн. - штрафні санкції згідно ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних), період нарахування 05.10.2020 - 23.02.2022; 1612,07 грн. - інфляційне збільшення, період нарахування 05.10.2020 - 23.02.2022. Оскільки кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15.03.2024 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання не повідомила. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №9177527, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 6F75pIYNfr. Згідно умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 Договору). Відповідно до п.2 Договору сума позики складає 4000,00 грн.; строк позики (строк договору) 14 днів; процентна ставка (базова)/день 1,60% (фіксована); дата надання позики 20.09.2020; дата повернення позики 04.10.2020; знижена процентна ставка 0,01 % в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7% в день; орієнтовна річна процентна ставка 3,65%; орієнтовна загальна вартість позики 4005,60 грн. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.3 Договору). Пунктами 4.1, 4.2 Договору встановлено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Відповідно до п.5 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», [PERSON] , яка уклала Договір позики №9177527 від 20.09.2020, ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 9rjDBc0rO1, час відправлення ідентифікатора 20.09.2020, 13:45, електронна пошта на яку було відправлено ідентифікатор [INFO]. Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №08/12-2023-19 від 08.12.2023, останнім відповідно до умов договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», 20.09.2020 було здійснено переказ грошових коштів в сумі 4000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Номер платежу 6373620657743134863668356. 01.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу №016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №016-010421 від 21.05.2021 до ТОВ «Сіроко Фінанс», зокрема, перейшло право вимоги за договором №9177527 від 20.09.2020, позичальником за яким є [PERSON] , сума заборгованості за тілом 4000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 5544,40 грн. Загальна сума заборгованості 9544,40 грн. 30.11.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу №20231130/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимог №20231130/1 від 30.11.2023 до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», зокрема, перейшло право вимоги за договором №9177527 від 20.09.2020, позичальником за яким є [PERSON] , сума заборгованості за тілом 4000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 5544,40 грн. Загальна сума заборгованості 9544,40 грн. Листом від 13.12.2023 за №33/131-211040131 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повідомило [PERSON] про зміну кредитора з ТОВ «Сіроко Фінанс» на ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та необхідність негайно сплатити борг за Договором позики №9177527 в сумі 9544,40 грн. 19.12.2023 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на адресу [PERSON] було надіслано досудову вимогу про необхідність сплатити борг за Договором позики №9177527, який станом на 14.12.2023 становить 9544,40 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором позики №9177527 від 20.09.2020 у [PERSON] станом на 21.02.2024 наявна заборгованість в сумі 11554,01 грн. з яких: 4000 грн. - залишок заборгованості за тілом; 5544,40 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 397,57 грн. - штрафні санкції згідно ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних), період нарахування 05.10.2020 - 23.02.2022; 1612,07 грн. - інфляційне збільшення, період нарахування 05.10.2020 - 23.02.2022. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» вказує на невиконання відповідачем умов договору позики №9177527 від 20.09.2020, та наявність у неї заборгованості у розмірі 11554,01 грн. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було надано копію договору №9177527 від 20.09.2020 про надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики, копії договорів факторингу, витяг з Реєстру прав вимоги, а також виписку з особового рахунку з розрахунком заборгованості за укладеним договором позики. Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у нього заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі. Із наданої позивачем копії договору позики №9177527 від 20.09.2020 вбачається, що договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 6F75pIYNfr. Натомість, згідно із довідкою про ідентифікацію (також наданою позивачем), акцепт договору [PERSON] підписано за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 9rjDBc0rO1. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу [PERSON] були перераховані грошові кошти у розмірі 4000 грн. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений самим позивачем, який не був первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути єдиним доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. До позовної заяви позивачем надано лист ТОВ «ФК Фінекспрес» №08/12-2023-19 від 08.12.2023, в якому йдеться про переказ коштів в сумі 4000,00 грн. на карту № [NUMBER] . У цьому ж листі вказано, що оскільки компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій. У зв`язку із цим, виділити запитувані транзакції як окремі у банківській виписці не є можливим. Тобто, ТОВ «ФК Фінекспрес» стверджуючи про успішний переказ коштів позичальнику, одночасно вказує про те, що саме ця транзакція окремо не може бути ідентифікована. Також, оцінюючи цей лист, суд звертає увагу на те, що ТОВ «ФК Фінекспрес», яке не є банком та безпосередньо переказу коштів не здійснювало (перекази проводяться банком-екваєром), не вказує у листі на чому ґрунтується твердження про успішний переказ коштів позичальнику. Не зрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», так як в листі від 08.12.2023 про це нічого не описано, а договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, про який згадується в листі, суду не надано. При цьому, слід зазначити, що надана суду копія листа від 08.12.23 не підписана керівником ТОВ «ФК Фінекспрес» (в тому числі відсутні докази електронного підписання даного листа). Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач отримала позику в розмірі 4000 грн. позивачем суду не надано. Окрім того, до позовної заяви позивачем долучено договір факторингу №016-010421 від 01.04.2021 укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс». Відповідно до п. 2.1.3 даного договору перехід від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Сіроко Фінанс» прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого ТОВ «Сіроко Фінанс» стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Сіроко Фінанс» прав вимоги. Проте, позивачем долучено лише погоджені сторонами порожні форми бланків. Передбачених п. 2.1.3 договору факторингу доказів відступлення прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «Сіроко Фінанс» за спірним договором позики не надано. Витяг з реєстру прав вимог, підписаний лише фактором ТОВ «Сіроко Фінанс» не є належним доказом. За відсутності належних доказів отримання ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до відповідача, відсутні підстави вважати правомірним відступлення права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф». Що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо реєстру прав вимог №20231130/1 від 30.11.2023, який підписаний ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», суд звертає увагу позивача на те, що цей доказ, який поданий позивачем не разом із позовною заявою, а лише 09.04.2024, поданий з порушенням статті 83 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно із ч. 4, 5 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Позивач не повідомляв суд про те, що цей доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, як не повідомляв інших передбачених ч. 4 статті 83 ЦПК України обставин. Частиною 8 статті 83 ЦПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Звертаючись до суду із клопотанням від 04.04.2024 про долучення даного доказу, представник позивача не навів жодного аргументу неможливості своєчасного його подання. Як наслідок, суд на підставі ч. 8 статті 83 ЦПК України не приймає до розгляду реєстр прав вимог №20231130/1 від 30.11.2023. За викладених обставин, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки позивачем не надано доказів, відповідно до положень 76-79 ЦПК України, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів (і як наслідок, відсутність підстав для стягнення процентів, 3% річних та інфляційних), та доказів відступлення первинним кредитором прав вимоги. Щодо стягнення 3% річних та інфляційного збільшення на підставі ч. 2 статті 625 ЦК України, суд також бере до уваги те, що згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так як у задоволенні усіх позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed