Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача ФОП [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі 2 935 грн. 05 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначив, що 26.08.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (далі Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8913858. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 19.07.2021 року приблизно о 12 год. 30 хв., в м. Бердянськ по вул. Макарова, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі Відповідач) та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2021 року по справі №310/6532/21, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130, 185 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858. Так, на підставі страхового акту №199/037/014024/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18389 від 08.09.2021 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 05 коп. Як вбачається з Постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2021 року по справі №310/6532/21, Відповідач здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після ДТП до проведення установленою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 08 вересня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №18389 від 08.09.2021 року. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858 від 26.08.2020 року. В судове засідання позивач не з`явився, відповідно до поданої ним заяви, він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява відповідно до якої він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.08.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (далі Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8913858. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 19.07.2021 року приблизно о 12 год. 30 хв., в м. Бердянськ по вул. Макарова, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі Відповідач) та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2021 року по справі №310/6532/21, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130, 185 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858. Так, на підставі страхового акту №199/037/014024/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18389 від 08.09.2021 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 05 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як вбачається з Постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.10.2021 року по справі №310/6532/21, Відповідач здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після ДТП до проведення установленою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 08 вересня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №18389 від 08.09.2021 року. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/8913858 від 26.08.2020 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] є повністю обгрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що правнича допомога надавалася позивачу [PERSON] відповідно до Договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року. 23 січня 2024 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Самойленко П.М. було укладено Додаткову угоду №024 до Договору про надання правничої допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, відповідно до якої сторони за цією додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.112022 року, по страховій справі № 199/037/014024/21/1, становить 2000 грн., що сплачується клієнтом адвокату за надання останнім послуг, які визначені п.2 цієї Додаткової Угоди, вказане також підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.01.2024 року та відповідно платіжною інструкцією від 23.01.2024 року. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Отже, вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Самойленко Петром Миколайовичем послуг з професійної правничої допомоги позивачу [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved