Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Керівник Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернувся до суду з даним позовом, в якому просить припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244 площею 1,3800 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бершадської міської ради, шляхом її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності громадянина російської федерації [PERSON] перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення. Так, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.11.2021 за відповідачем зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2711 від 10.11.2021 (спадкова справа № 70/2021) після смерті матері [PERSON] , яка успадкувала земельну ділянку після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , якому належала земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 045071, але не оформила своїх спадкових прав, [PERSON] успадкував земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га, цільове призначення земельної ділянки:для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому, на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент успадкування зазначеної вище земельної ділянки, державної реєстрації права власності та до теперішнього часу відповідач - [PERSON] є громадянином російської федерації та проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 15.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано Договір оренди земельної ділянки № 312 від 12.11.2021 вищевказаної земельної ділянки. За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно орендарем земельної ділянки є ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «СІЧ», орендодавцем - [PERSON] , договір оренди укладено 12.11.2021 на строк 7 років, з правом поновлення ного на новий строк. Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, наданої у листі № 0501.5-5674/05.3-23 від 14.09.2023 громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , 04.11.2019 документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] , орган, що видав - 0503, країна громадянства: російська федерація. Також, Бершадською міською радою у листі від 15.09.2023 повідомлено, що у реєстрі територіальної громади Бершадської міської ради Великокиріївського старостинського округу, останній зареєстрований з 2013 року за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, всупереч положенням ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 10.11.2021) не відчужив її, є підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення щодо предмету спору, просив в задоволенні позову відмовити. 28.11.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якому виклав свої пояснення щодо наведених позивачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Прокурор заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові пояснення в яких позовні вимоги прокурора підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача, адвокат Куцяк Ф.Г., надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, а справу розглянути в його відсутність та відсутність відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача фермерського господарства "Січ" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~ що\~ [PERSON] який є громадянином російської федерації на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2711 від 10.11.2021 (спадкова справа № 70/2021) після смерті [PERSON] , яка успадкувала земельну ділянку після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , якому належала земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 045071, але не оформила своїх спадкових прав, [PERSON] успадкував земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га, цільове призначення земельної ділянки:для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому, на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності за відповідачем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244,\~площею 1,3800\~га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 10.11.2021 за № 44955428. 15.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано Договір оренди земельної ділянки № 312 від 12.11.2021 вищевказаної земельної ділянки. За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно орендарем земельної ділянки є ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «СІЧ», орендодавцем - [PERSON] , договір оренди укладено 12.11.2021 на строк 7 років, з правом поновлення його на новий строк. Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, наданої у листі № 0501.5-5674/05.3-23 від 14.09.2023 громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , 04.11.2019 документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] , орган, що видав - 0503, країна громадянства: російська федерація. Також, Бершадською міською радою у листі від 15.09.2023 повідомлено, що у реєстрі територіальної громади Бершадської міської ради Великокиріївського старостинського округу, останній зареєстрований з 2013 року за адресою: [ADDRESS] . Статті 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. За змістом ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності. Згідно з ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно до ч.1, 2 ст. 38 закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1ст. 39 закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч.1 ст. 181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України. Отже, відповідач [PERSON] , будучи громадянином іноземної держави та отримавши у спадщину земельну ділянку сільськогосподарського призначення, повинен був діяти у відповідності до приписів Земельного кодексу України. Згідно пункту «е» ч.1 ст. 140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за ЗК України не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж одного року після набуття права власності на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення, і по даний час добровільно не відчужив її, вказана земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави в порядку ст.145 ЗК України. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Згідно ч.4 ст.145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. При вирішенні спору суд враховує сталу практику ЄСПЛ щодо захисту права власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) і пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Як визначено вище, питання набуття у власність землі в Україні врегульоване нормами Земельного кодексу України; процедура набуття у власність землі іноземцями, а також обмеження, які з цим пов`язані, також чітко визначені даним законодавчим актом, тобто втручання є законним. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Суспільний інтерес в даному випадку проявляється в тому, що земля є власністю Українського народу, землі сільськогосподарського призначення не можуть бути у власності іноземців, що покликане інтересами національної безпеки. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника земельної ділянки, оскільки останній мав достатньо часу для виконання свого обов`язку, однак дотепер земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства України та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює земельні правовідносини та право власності на землю, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Отже, суд вважає, оскільки відповідач [PERSON] , будучи іноземним громадянином, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520480900:02:001:0244, площею 1,3800 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бершадської міської ради, добровільно її не відчужив, тому її слід конфіскувати у власність держави. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved