Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що в липні 2023 року позивач дізнався, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. перебуває виконавче провадження де він є\~боржником по\~виконавчому напису\~приватного нотаріуса. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №66332875 внесеного до автоматизованої системи виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем на підставі: заяви представника ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, зареєстрованого в реєстрі за №12302 від 12.03.2021р. про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості в розмірі 27553,93 грн, з яких:\~7999\~грн.\~20\~коп.\~-\~прострочена заборгованість\~сумою кредиту;\~14726\~грн.\~70\~коп.\~-\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом,\~3628\~грн.\~03\~коп.\~-\~строкова заборгованість\~за штрафами\~і пенями,\~а також\~1200\~грн.\~-\~за вчинення\~виконавчого напису\~за кредитним\~договором №344898880\~від 25.10.2019\~року,\~укладеним [PERSON] \~з ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~код юридичної\~особи 38569246,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків\~якого,\~на підставі\~Договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №64\~від 04.02.2020\~року є\~ТОВ «Таліон\~Плюс» код\~юридичної особи\~39700642,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків\~якого,\~на підставі\~Договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №\~05/0820-01\~від 05.08.2020,\~реєстр прав\~вимоги №3\~від 29\~січня 2021\~року є\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» код\~ЄДРПОУ 42254696. Стягнення заборгованості\~за вказаним\~кредитним договором\~проводиться за\~період з\~29.01.2021\~по 27.02.2021\~року. 30 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66332875 з примусового виконання виконавчого напису №12302, виданого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 27553,93 грн. Також, постановами приватного виконавця від 30 липня 2021 року із [PERSON] стягується\~2755,39\~грн.\~-\~основної винагороди\~приватного виконавця\~та визначено\~суму мінімальних\~витрат в\~розмірі 400\~грн.\~Постановою від\~29.12.2021\~року накладено\~арешт на\~кошти боржника. Про існування\~виконавчого напису\~та відкриття\~виконавчого провадження,\~позивач дізнався\~в липні\~2023\~року,\~коли не\~зміг зняти\~кошти з\~банківської картки\~і звернувся\~до банку,\~там дізнався,\~що кошти\~арештовані через\~наявну в\~нього кредитну\~заборгованість. Ні ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»,\~ні приватний\~нотаріус будь - яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у тому числі вимоги про сплату суми боргу, позивачеві не\~направляли. Позивач вважає, що виконавчий напис №12302 від 12 березня 2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з позивача боргу, оскільки при винесені виконавчого\~напису,\~нотаріус не\~встановив факт безспірності вимог відповідача. Безспірність документу,\~відповідно до\~якого вчиняється\~виконавчий напис,\~перевіряється наступним\~чином:\~боржник повинен\~бути повідомлений\~не менш,\~ніж за\~30\~днів до\~вчинення виконавчого\~напису про\~порушення кредитних\~зобов`язань\~та ліквідувати\~допущені порушення\~чи оскаржити\~виставлену вимогу\~у судовому\~порядку або\~виставити заперечення\~кредитору.\~Якщо жодна\~із цих\~дій не\~виконана,\~заборгованість вважається\~безспірною. Нотаріус при\~вчиненні оспорюваного\~виконавчого напису\~не переконався\~належним чином\~у безспірності\~розміру сум,\~що підлягають\~стягненню за\~виконавчим написом,\~чим порушив\~норми Закону\~України «Про\~нотаріат» та\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів. Як на\~підставу вчинення\~виконавчого напису,\~приватний нотаріус\~Головкіна Я.В.\~посилається на\~п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~1172\~від 29.06.1999\~р. Відповідні зміни\~до Постанови\~№ 1172\~та віднесення\~кредитного договору\~до Переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів,\~були внесені\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~за №\~662\~від 26.11.2014\~р.\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів». Однак,\~постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~року визнано\~незаконною та\~нечинною постанову\~КМУ №\~662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»,\~зокрема,\~в частині\~п.2\~змін,\~що вносяться\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів в\~тому числі\~за кредитними\~договорами. Отже,\~станом на\~12\~березня 2021\~року -\~дату вчинення\~спірного виконавчого\~напису нотаріуса\~чинне законодавство\~передбачало можливість\~вчинення виконавчого\~напису лише\~за умови\~подання оригіналу\~договору чи\~його дублікату,\~що має\~силу оригіналу.\~Вчинення виконавчого\~напису на\~підставі копій\~договорів чинним\~законодавством не\~передбачалось. У нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак від\~його представника\~-\~адвоката Наталюка\~Н.М.\~в матеріалах\~справи є\~заява про\~розгляд справи\~за його\~відсутності та\~відсутності позивача,\~позов підтримує,\~просить його\~задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Товаристтва з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"", будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання судових повісток за адресою місцезнаходження, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Окрім того, представник відповідача - керівник [PERSON] подав досуду додаткові пояснення у справі, в яких він просить взяти до уваги те, що позивач підписав кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електроним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора, що є підтвердженням підпису договору. Відразу після підписання договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5000 грн. на банківську картку позивача. Згодом позивач уклав додаткову угоду, а саме 28.10.2019, якою збільшено суму кредиту на 3000 грн. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості не навів. Окрім того, позивач звертаючи до суду із даним позовом мав довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису. Треті особи в судове засідання не з`явились, свого представника до суду не направили, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. будь-яких заяв та клопотань до суду не надіслали. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинений виконавчий напис №12302 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 27553,93 гривень, з яких:\~7999\~грн.\~20\~коп.\~-\~прострочена заборгованість\~сумою кредиту;\~14726\~грн.\~70\~коп.\~-\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом,\~3628\~грн.\~03\~коп.\~-\~строкова заборгованість\~за штрафами\~і пенями,\~а також\~1200\~грн.\~-\~за вчинення\~виконавчого напису\~за кредитним\~договором №344898880\~від 25.10.2019\~року,\~укладеним [PERSON] \~з ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~код юридичної\~особи 38569246,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків\~якого,\~на підставі\~Договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №64\~від 04.02.2020\~року є\~ТОВ «Таліон\~Плюс» код\~юридичної особи\~39700642,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків\~якого,\~на підставі\~Договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №\~05/0820-01\~від 05.08.2020,\~реєстр прав\~вимоги №3\~від 29\~січня 2021\~року є\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» код\~ЄДРПОУ 42254696. У виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржник допустив прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Кредитний договір №344898880 на підставі якого вчинений виконавчий напис, укладено 25 жовтня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 64 від 04 лютого 2020 року є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимог №3 від 29 січня 2021 є ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». На підставі вказаного виконавчого напису, 30 липня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимирови Вікторовичем, відкрито виконавче провадження №66332875. Окрім того, 30.07.2021 постановами цього ж приватного виконавця прийнято рішення про розмір мінімальних втрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. 229.12.2021 3 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. накладено арешт на грошові кошти на рахунках [PERSON] . Так, як вказує сторона позивача, і проти чого не надано жодних заперечень стороною відповідача, кредитний договір нотаріально не посвідчено. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України " Про нотаріат " та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України " Про нотаріат " та Порядку вчинення нотаріальних дій. Аналізуючи вищенаведені норми Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц дійшла таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашений заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 справа №61-10285св18. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17.З тексту оспорюваного виконавчого напису № 2805 від 26.11.2021 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів") для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною\~постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 12.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головікіна Яна Вікторівна при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 12.03.2021 року не врахувала, що\~Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~не передбачалось\~вчинення виконавчих\~написів про\~стягнення заборгованості\~з підстав,\~що випливають\~з кредитних\~договорів,\~отже,\~норми,\~які дозволяють\~вчиняти виконавчі\~написи по\~кредитним договорам,\~укладеним у\~простій письмовій\~формі є\~нечинні,\~а тому\~вчиняючи виконавчий\~напис №\~12302\~від 12.03.2021\~нотаріус не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Окрім того, як встановлено судом, договір №344898880 від 25 жовтня 2019 року, який укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17. Згідно з правовим висновком, викладеним в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). На підтвердження витрат на правничу допомогу було надано суду договір про надання правничої допомоги №627 від 11.09.2023, ордер №1351395 на надання правничої (правової допомоги) від 12.09.2023, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанція про оплату гонорару на суму 6000 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг, складності правовідносин між сторонами та їх правового регулювання, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним при звернені до суду судовий збір в розмірі 858 грн 88 коп. за подання позову та 429 грн 44 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі наведеного, ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81 , 133, 137, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 280-283 ЦПК України, суд-

Outcome: approved