Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Пасічник А.З.,звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області розірвано. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] .Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач після розлучення самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. З урахуванням викладеного, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 19 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. За клопотанням представника позивача, адвоката Пасічника А.З. витребувано із Органу опіки та піклування Бучацької міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року долучено до матеріалів справи висновок Органу опіки та піклування Бучацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області № 82 від 06 березня 2024 року. Закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Пасічник А.З., позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Позивачка додатково зазначила, що після розлучення із відповідачем останній припинив будь-яке спілкування з їхньою спільною донькою [PERSON] . Дівчинка не знає свого батька. Він не телефонує до неї, не намагається знайти шляхи для спілкування, не допомагає матеріально. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить справу слухати без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є троюрідною сестрою позивачки, часто спілкується з нею та приходить в гості. Відповідача [PERSON] вона не бачила понад десять років. Їй відомо, що відповідач до дочки[PERSON] не приходить, не дзвонить, коштів на її утримання не надає та не бере участі у їївихованні. Дочка проживає з матір`ю і повністю знаходиться на її утриманні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є подругою позивачки, проживає по сусідстві. [PERSON] та [PERSON] розлучені, разом не проживають. Відповідача вона не бачила останні десять років. Її діти граються разом з [PERSON] , дівчинка ніколи не згадує про батька. Свідку відомо зі слів позивачки, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні та утриманні дочки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона дружить з позивачкою з 2017 року, з відповідачем вона не знайома, не бачила його жодного разу. Їй відомо, що батько доньки позивачки [PERSON] не приймає участі увихованні та утриманні дівчинки, не цікавиться її життям. Дитина в присутності свідка ніколи не згадувала про батька. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, покази свідків,дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року (справа № 595/1341/14-ц) розірвано (рішення суду набрало законної сили 26 серпня 2014 року). У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з інформації № 28.7-28/2665 від 13 лютого 2024 року, наданої начальником Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О.Романюком, виконавчий документ про стягнення аліментів від [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , станом із 12 серпня 2014 року по 08 лютого 2024 року згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділ не поступав та на виконанні не перебуває. Згідно довідки про склад сім`ї № 299 від 29 лютого 2024 року, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] ; батько [PERSON] ; мати [PERSON] ; сестра [PERSON] . З довідки № 143, виданої 13 листопада 2023 року Бучацькою гімназією ім. В.М. Гнатюка, слідує, що батько учениці 6 класу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно довідки № 8, виданої КНП «Центр ПМСД» Бучацької міської ради, на амбулаторні прийоми до сімейного лікаря [PERSON] , 2012 року народження, з`являлась виключно в супроводі матері [PERSON] . Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області від 06 березня 2024 року № 82 затверджено висновок органу опіки та піклуванняБучацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON] . Згідно висновку, органом опіки та піклування при розгляді матеріалів про позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що шлюб між подружжям розірвано, дитина проживає разом з матір`ю. Останні кілька років батько участі у житті дитини не бере, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її здоров`ям та навчанням. 09 лютого 2024 року працівники служби у справах дітей здійснили обстеження умов проживання дитини, провели бесіду з малолітньою [PERSON] та з`ясували, що дівчинка повністю підтримує рішення про позбавлення батька його прав щодо неї, в силу свого віку усвідомлює правові наслідки позбавлення батьківських прав та підтверджує, що з батьком спілкувалася дуже давно. Також батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з донькою, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 05 березня 2024 року № 29, з метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , зареєстрованого в [ADDRESS] . Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуваннясудами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини, протягом тривалого часу не відвідував дочку, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Доказів того, що йому чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки або що [PERSON] не виконував і не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, суду не надано та такі в судовому засіданні не здобуті, а тому, з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочки[PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, що позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною третьою статті 166 Сімейного кодексу України, встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] . В матеріалах справи відсутні відомості про доходи та працевлаштування відповідача, однак він є працездатного віку. Також суду не надано доказів того, що за станом здоров`я чи у зв`язку з наявністю на його утриманні інших осіб відповідач не може сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] . За наведених обставин, на виконання вимог частини 3 статті 166 СК України, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України і вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу [PERSON] положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved