Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

В січні 2024 року позивач звернувся до Віньковецького районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] ,\~посилаючись на те, що 03.12.2021 між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] укладений кредитний договір № 103219, згідно якого останінній отримав кредит в розмірі 7000 грн., строком до 22.04.2022. Відповідно до п. 5.2 вказаного договору [PERSON] зобов`язаний був сплачувати 206,746 % річних від суми кредиту у розрахунку 0,566 % на добу, розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 5.4 договору становить 627,55 грн. Відповідно до п. 5.7 вказаного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 12551,00 грн., а саме 627,55 грн. (сума платежу один раз на тиждень в рахунок повернення кредиту та сплати процентів) х 20 (кількість платежів за договором). Пунктами 5.1., 5.4. договору передбачено, що сплата суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів, а саме один раз на тиждень до 22.04.2022. У період часу з 03.12.2021 року по 05.12.2023 [PERSON] в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом 13.12.2021 сплатила ТОВ «Мікрокредит» 636,90 грн. Станом на 05.12.2023 [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому в нього виникла заборгованість в сумі 11914,10 грн., з яких 7000 грн. тіло кредиту + 5551,00 грн. (процента за користування кредитом за період з 03.12.2021 по 22.04.2022). Зважаючи на вищевикладене просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11914,10 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.02.2024відкрито провадження у справі. 21.03.2024 ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області справу передано на розгляд за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області. 16.04.2024 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницькоїобласті прийнято справу до провадженя та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився,\~про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, відзиву заяв та клопотань не подавав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2021 ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] уклали договір №103219 за яким останній отримав кредит в розмірі 7000 гривень строком до 22.04.2022. Згідно з п. 5.2 договору №103219 [PERSON] зобов`язаний був сплачувати 206,746 % річних від суми кредиту у розрахунку 0,566 % на добу. Сума платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідно до п. 5.4. договору, становить 627,55 гривень згідно графіку платежів. Відповідно до п. 5.7 договору №103219 загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 15909,60 грн. Пунктами 5.1., 5.4. договору передбачено, що сплата суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, а саме один раз на тиждень до 22.04.2022, що також підтверджується графіком платежів, що містить особистий підпис [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості від 03.12.2023, у період часу з 10.12.2021 по 22.04.2022 [PERSON] в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом сплатив ТОВ «Мікрокредит» 636,90 грн., а тому заборгованість відповідача складається із 7000 гривень - несплаченої суми кредиту та 5551,10 гривень відсотків за користування кредитом за період з 10.12.2021 по 22.04.2022. Згідно ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першоюст. 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимогст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст.1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 гривні. На підставі викладеного

Outcome: approved