Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №066112, оскільки вказане в даному державному акті її по батькові « [PERSON] » не відповідає дійсному її по батькові - « [PERSON] », зазначеному в належних їй паспорті та інших документах. Встановлення даного факту необхідне заявнику з метою реалізації її прав, як власника земельної ділянки, щодо розпорядження нею. В судове засіданні заявник [PERSON] не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала здійснювати розгляд справи без її участі. Зазначила, що неправильність запису в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії КР №066112 її по батькові, як « [PERSON] », створює перешкоди в розпорядженні належною їй земельною ділянкою, а тому прохає суд задоволити її заяву (а.с.31). В судове засідання представник заінтересованої особи Устинівської селищної ради Кіровоградської області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.22, 25). Письмових пояснень щодо викладених в заяві [PERSON] обставин до суду не подав. Згідно письмової заяви прохав суд розглянути справу без його участі (а.с.28). Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 10 січня 2000 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області заявнику був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER] ), в якому її прізвище, ім`я та по батькові записані як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] », місце народження - «с.Лінчин Березнівського району Ровенської області», місце проживання « [ADDRESS] » (а.с.4-5). 24 жовтня 2019 року заявнику була видана картка платника податків із реєстраційним номером [NUMBER] . Прізвище, ім`я та по батькові заявника як фізичної особи-платника податків зазначені в картці як « [PERSON] » (а.с.5). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14 вересня 1979 року, вбачається зміна записів прізвища власника трудової книжки, виконаних на українській мові, з « [PERSON] » на «Шинкарёва» при незмінному зазначенні імені та по батькові власника трудової книжки, числа, місяця та року її народження - « [PERSON] , [INFO] » (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ), в якому записи виконані українською мовою, 02 липня 1983 року між гр-нами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». У відповідних графах вказаного свідоцтва містяться також записи: імені та по батькові гр-нки Покотило, як « [PERSON] », дати її народження - « [INFO] », місця народження - «с.Лінчин Березнівського району Ровенської області» (а.с.7). Зі змісту диплому (серія [NUMBER] ), виданого 26 червня 1984 року Кіровоградським державним педагогічним інститутом ім.О.С.Пушкіна, в якому записи виконані одночасно українською та російською мовами, вбачається: запис українською мовою прізвища, імені та по батькові громадянки, якій він виданий, як « [PERSON] » та російською мовою як « [PERSON] », присвоєна кваліфікація - «вчитель української мови і літератури» (а.с.12). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №066112, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №51 від 08 січня 2004 року щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,41 га, кадастровий номер: 3525886700:02:000:5046, розташованої на території Криничненської сільської ради, прізвище, ім`я та по батькові громадянки, якій він виданий, вказано як « [PERSON] », а місцем її проживання зазначено «с.Криничне Устинівського району» (а.с.6). Згідно відомостей, зазначених у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3510602902019 від 28.12.2019, власником земельної ділянки площею 1.4100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3525886700:02:000:5046, розташованої на території Криничненської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, є « [PERSON] ». Підставою виникнення права власності зазначено розпорядження Устинівської райдержадміністрації від 28.11.2003 500-р, а документом, що посвідчує дане право, - державний акт від 08.01.2004 КР 066112 (а.с.8). Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявлених нею вимог, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до положень п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її прав, як власника земельної ділянки, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмовими доказами (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту Державного акту на право власності на земельну ділянку, про встановлення факту належності якого заявник звернулась до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів вбачається відмінність запису в Державному акті серії КР №066112, виданому на підставі розпорядження голови Устинівської районної державної адміністрації від 28 листопада 2003 року №500-р, по батькові заявника « [PERSON] » від її дійсного по батькові - « [PERSON] », зазначеного в раніше виданих у часі та належних їй документах (трудовій книжці (14 вересня 1979 року), свідоцтві про укладення шлюбу (02 липня 1983 року), дипломі (26 червня 1984 року), паспорті громадянина України (10 січня 2000 року)), при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до Державного акту, тим даним, які містяться в належних заявнику документах, зокрема, щодо її імені та прізвища, місця проживання, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаного вище Державного акту на право власності на земельну ділянку. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] на праві власності земельної ділянки площею 1,41 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №066112, судом під час розгляду справи встановлено не було. При цьому судом також враховується, що можливість внесення виправлень до зазначеного вище Державного акта в частині зазначення по батькові заявника, як « [PERSON] », на даний час є неможливим, оскільки «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затверджена\~Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22 червня 2009 року №325, яка передбачала можливість у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок видачу за заявою землевласника (землекористувача) нового державного акту, з 15 жовтня 2013 року втратила чинність, а тому питання, пов`язані з належністю державного акту на земельну ділянку підлягають вирішенню саме в судовому порядку. Крім того, судом приймається до уваги те, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заявник [PERSON] наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, свідчать про наявність обмеження її права на розпорядження земельною ділянкою, як власника. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія КР №066112), що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved