Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

18.05.2024 [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з ГУ НП в Черкаській області на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив, що в період з 07.11.2015 по 15.02.2019 він проходив службу в ГУНП в Черкаській області на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Черкаській області. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі № 580/11400/23 визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Черкаській області щодо розрахунку [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити [PERSON] суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 без змін. Позивач стверджує, що у зв`язку із вчиненням відповідачем протиправних дій, невиконання умов трудових договорів йому завдано моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн., яка полягає у наступному: у спричиненому тяжкому психологічному шоці у момент, коли він дізнався про звільнення; у переживаннях з приводу розуміння цілковитої незаконності дій та тверджень відповідача, що передували невиконання ним своїх зобов`язань; у нехтуванні відповідачем законним правом на відпустку, заробітну плату за договором; у незаконності дій відповідача щодо невиконання умов договору стосовно оплати праці, починаючи із грудня 2016 року по дату звільнення; у використанні відповідачем свого домінуючого положення, що призвело до вчинення ним протиправних дій які він дозволяє собі здійснювати, з метою використання своїх можливостей для задоволення його власних потреб. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 24.05.2024\~від представника\~Головного управління\~Національної поліції в\~Черкаській області\~Коваленко А.П.надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на недоведеність належними та допустимими доказами спричинення позивачу моральної шкоди, протиправності дій чи бездіяльності відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між ними. Позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тяжким психологічним шоком, коли він дізнався про своє звільнення (позивач звільнений за власним бажанням на підставі власноручно поданого рапорту), нехтуванні відповідачем його законних прав на відпустку (відповідно до законодавства, яким врегульовано порядок проходження служби в поліції чергові щорічні та додаткові відпустки надаються на підставі поданого рапорту поліцейського), всі подані [PERSON] рапорти на відпустки задоволені, а відтак вказані позивачем обгрунтування є надуманими та перекрученими. Сам факт наявності судового рішення про зобов`язання здійснити перерахунок раніше нарахованих сум не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки судове рішення, яким зобов`язано ГУНП в Черкаській області вчинити певні дії, не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Просила врахувати, що із 2019 року [PERSON] на постійній основі подає позови до ГУНП в Черкаській області із різних підстав, але кожен позов стосується нібито невірного нарахування та виплати йому грошового забезпечення під час проходження служби в поліції. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 21.05.2024 через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі. Представник ГУ\~НП в Черкаській області Коваленко А.П. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 07.11.2015 по 15.02.2019 проходив службу в ГУ НП в Черкаській області. Наказом ГУ НП в Черкаській області від 15.02.2019 № 44 о/с (по особовому складу) позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі № 580/114000/23 визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Черкаській області щодо розрахунку [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ГУНП в Черкаській області нарахувати та виплатити [PERSON] суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі № 580/11400/23, апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 без змін. Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача, зокрема, невиконанням останнім умов трудового договору, йому завдано моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн., яка виразилася у спричиненому йому тяжкому психологічному шоці, переживаннях з приводу розуміння цілковитої незаконності дій відповідача, а також нехтуванні відповідачем законним правом на відпустку, заробітну плату за договором. Положеннями статті 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007). Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення. За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, що доведено преюдиційним судовим рішенням в адміністративній справі і згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2018 у справі № 640/14909/16ц. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що протиправною бездіяльністю ГУНП в Черкаській області щодо розрахунку [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, останньому було завдано моральну шкоду. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Так, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, а також принципи розумності та справедливості та вважає справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували більший розмір моральної шкоди, позивачем до суду не надано. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з ГУ НП в Черкаській області на користь [PERSON] підлягає стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 24,22 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial