Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи позовні вимоги тим що, у шлюбі з відповідачкою у них народився син [PERSON] . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.09.2017 шлюб між ними розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю. Відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з сином, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування. Розпорядженням Полтавської районної державної адміністрації №94 від 03.03.2018 та рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради №90 від 18.07.2023 встановлені графіки побачень позивача з сином, проте відповідач їх не дотримується. Він своєчасно сплачує аліменти на утримання сина та надає йому матеріальну допомогу, дитина виявляє бажання з ним спілкуватись, але через перешкоди з боку матері він позбавлений права на участь у вихованні дитини. Просив зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином та визначити порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином; визначений судом час побачень здійснювати без участі та супроводу матері; зобов`язати відповідача сприяти у зустрічах позивача з сином та надавати можливість забирати дитину з дому, школи чи іншого місця у визначені судом дні; завчасно надавати достовірну інформацію про обставини, які перешкоджають їх зустрічі; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Надалі позивач уточнив позовні вимоги та просив встановити графік побачень з сином: щосереди з 16:00 год до 19:30год; 16:00 год щоп`ятниці по 10:00 год щосуботи з ночівлею за місцем проживання батька; під час зимових, весняних, літніх канікул щосереди з ночівлею за місцем проживання батька; під час літніх канікул щомісяця по 1 тижню (дні та часи за домовленістю батьків), в іншій частині вимог просив залишити позов без розгляду. Ухвалою суду від 20.06.2024 позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з сином залишено без розгляду за заявою представника позивача. Відповідач надала відзив, в якому визнала вимоги щодо визначення способу спілкування з сином, щодо вимог про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною заперечувала за безпідставністю. У судове засідання після уточнення позовних вимог сторони та їхні представники не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 21.06.2014 виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.69), згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2021 [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.69), рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.09.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с.13), постановою державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барабана С.В. від 11.11.2022 відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] щомісячно у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15). Також позивачем надані копії квитанцій про перерахування на рахунок [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.17-31). Відповідно до розпорядження Полтавської районної державної адміністрації №94 від 03.03.2018 позивачу встановлено спосіб та порядок участі у вихованні сина як періодичні та систематичні побачення з ним, а саме: один раз на тиждень, години та місце побачення визначати за взаємною домовленістю батьків (а.с.32). Згідно з рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради №90 від 18.07.2023 встановлено графік побачень позивачу з сином, а саме: щотижня, друга половина п`ятниці та перша половина суботи з ночівлею за місцем проживання батька, за попередньою домовленістю батьків з урахуванням стану здоров`я дитини, з можливістю перегляду графіку, після звернення повторно у вересні місяці(а.с.33). Відповідно до характеристики ТОВ «Фенікс-2017» №7 від 14.06.2023 [PERSON] працює в ТОВ «Фенікс-2017» з 15.11.2018 єгерем, за період роботи проявив себе з позитивної сторони, прогулів та порушень трудової дисципліни на роботі не допускає, до роботи відноситься добросовісно, морально витриманий, скромний у побуті (а.с.16). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з [PERSON] та знає, що мати не дає спілкуватися із дитиною, пару раз забирав [PERSON] , син радіє зустрічі з батьком та бажає проводити з ним час. Свідок [PERSON] пояснив, що товаришує з позивачем та неодноразово спостерігав, як батько спілкується з дитиною, син дуже позитивно сприймає батька. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 7 Конвенції кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами 13статті 157\~СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно крім випадку,передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини,зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1ст.159\~СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2ст.159 СК України). Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21). Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України,стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~і частини четвертої статті 10\~ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У постанові від 23 лютого 2022 року справа № 682/1456/20 провадження № 61-20311св21, Верховний суд зазначив, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Тлумачення зазначених вище норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/19 (провадження № 61-6769св19). Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, що не дають можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну зі сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку. Станом на час розгляду справи дитина проживає разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~довідкою виконавчого\~комітету Щербанівської\~сільської ради\~Полтавського району\~Полтавської області\~№1625\~від 15.09.2022 (а.с.68). Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні із своїм сином, наявність конфліктної ситуації між сторонами у справі, відсутність обставин, які б могли бути підставою для обмеження права батька на спілкування з дитиною, необхідність спілкування дитини як з батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, вік дитини та режим і розпорядок його дня, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування від 28.05.2024 №61, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, та встановлення відповідачу наступного графіку зустрічей з сином: щосереди з 16:00 год до 19:30год; 16:00 год щоп`ятниці по 10:00 год щосуботи з ночівлею за місцем проживання батька; під час зимових, весняних, літніх канікул щосереди з ночівлею за місцем проживання батька; під час літніх канікул щомісяця по 1 тижню (дні та часи за домовленістю батьків). На переконання суду такий графік відповідатиме найкращим інтересам, надасть достатню можливість батькові спілкуватися з сином та не матиме нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини. При цьому, слід зазначити, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах за погодженням батьків. При цьому, батьки повинні вживати всіх можливих і залежних від них заходів для налагодження (відновлення) нормального позитивного спілкування і контакту дитини з обома батьками. Дитина повинна рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їм виховання в атмосфері любові і моральної, та матеріальної забезпеченості. При цьому, слід роз`яснити сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування батька з дитиною, з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved