Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка одиноко проживала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке, відповідно до заповіту [PERSON] заповіла позивачу, проте про наявність заповіту остання за життя не повідомляла, про існування заповіту позивач дізналась в вересні 2023 року, коли знайшла копію заповіту серед документів померлої. Після виявлення заповіту відразу звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення та не здійсненням дій, які б свідчили про прийняття спадщини. Вважає, що нею пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про існування заповіту вона дізналась лише після його виявлення в будинку тітки. Просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . В судове засідання по справі позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с.24-25) З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що дівоче прізвище мати позивача [PERSON] - « [PERSON] ». (а.с.27) Відповідно до довідки Фурсівської сільської ради від 04.12.2023 за №71/02-41, за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON] , [INFO] .. його дружина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.29) 17.04.2007 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори Климчук Л.П., зареєстрований в реєстрі за №1187, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] .(а.с.23) [INFO] [PERSON] померла.(а.с.10) З довідки Фурсівської сільської ради від 20.09.2023 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] до дня смерті.(а.с.32). Відповідно до довідки Сквирської державної нотаріальної контори від 05.04.2024, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась. Згідно позовної заяви [PERSON] у вересні 2023 року в будинку за місцем проживання [PERSON] виявила вищевказаний заповіт покійної тітки після чого звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 20.09.2023 року, державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Старовит-Сидорянською І.В. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з спливом строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини.(а.с.33) Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). У постанові ВС від 26.10.2022 року у справі 522/17925/16 Верховний Суд виходить з того, що незнання спадкоємцем про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Проте ця обставина є поважною в разі, якщо особа знала про смерть спадкодавця, але їй не було відомо про заповіт, складений на її ім`я, оскільки у випадку, якщо особа не знала про смерть спадкодавця, то навіть її обізнаність про наявність заповіту не вплинула б на реалізацію нею спадкових прав, зокрема права на подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема, у постановах від 09.06.2022 року в справі №369/1913/17 (провадження №61-12004св21), від 20.07.2022 року в справі №461/2565/20 (провадження №61-21209св21), про те, що свобода заповіту як принцип спадкового права, включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Як на підстави поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] посилається на необізнаність про заповіт, складений на її ім`я. Зазначила, що лише в вересні 2023 року виявлення копії заповіту в особистих речах тітки. Позивач звернулась з позовом до суду 06.02.2024, тобто протягом пів року після того, як дізналась про наявність заповіту, що відповідає межам строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, обумовлене її необізнаністю про наявність заповіту, \~тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved