Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

що позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Позов обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, [PERSON] , котрий помер [INFO] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] , 1950 р.н., котрий помер [INFO] , заповіту не залишив. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в управління якого вона вступила одразу ж після поховання спадкодавця. Вищезазначене підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , який виготовлений 22.03.2024 року ТОВ «ПЕРША ЗЕМЕЛЬНА АГЕНЦІЯ», а також технічним паспортом в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва від 27.02.2024 року, реєстраційний номер ТІ01:1084-1085-4041-3528, інвентаризаційна справа №50-Т/2024. В установлений законом спосіб вона звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак рішенням приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. від 05.04.2024 року за № 297, їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, у зв`язку з неподанням правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивачка у підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, розподіл судових витрат просить не здійснювати. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. Як видно із свідоцтва про народження від 12.05.1972 серія [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Після реєстрації шлюбу із [PERSON] , [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 23.01.2021 № 00029305685. Із свідоцтва про народження від 08.09.1973 № 295070 слідує, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 28.02.2004 року. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. листом від 05.04.2024 року за № 297 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, у зв`язку з неподанням правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] . Як слідує з довідки від 05.03.2024 № 71, яку видано Луківським старостинським округом Войнилівської селищної ради, за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . З технічного паспорта видно, що спірне нерухоме майно збудовано у 1990 році. Відповідно до статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд не здійснює розподіл судових витрат, згідно заяви позивачки.

Outcome: approved