Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за договором позики у розмірі 816 591,00 грн., що є еквівалентом 29 300 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.02.2022; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 6 711,60 грн. за період з 03.11.2021 по 11.02.2022 (100 днів прострочення); інфляційні втрати у розмірі 22 088,20 грн. за період з листопада 2021 року по січень 2022 року; збитки у розмірі 308 900,00 грн., які складаються з наступного: 70 000 грн. - плата за оренду косметичного апарату MOTUS AX; 238 900,00 грн. - упущена вигода за 100 днів прострочення виконання зобов`язання з доставки та розмитнення (купівлі) косметичного апарату ICOON LAZER MED, виходячи з середнього доходу від використання косметичного апарату за день у розмірі 2 389,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28.09.2021 між ним та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу у борг 29 300 доларів США, що на час передачі грошових коштів відповідно до офіційного курсу НБУ було еквівалентно 780 845,00 грн., строком на 35 днів, з цільовим призначенням - за перевезення та розмитнення (купівлю) косметичного апарату ICOON LAZER MED, про що надав відповідну розписку. Тобто у строк до 02.11.2021 відповідач зобов`язався доставити та розмитнити (купити) для позивача косметичний апарат ICOON LAZER MED для використання його останнім у підприємницькій діяльності. Станом на час звернення до суду з позовом відповідач вказаного обов`язку не виконав, отримані за розпискою кошти не повернув. У зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Ухвалою судді від 08.09.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 16.12.2022 представником відповідача - адвокатом Шестаковим В.Ю., подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що між сторонами відсутні боргові зобов`язання. Дійсно, 28.09.2021 відповідач власноручно написав позивачу розписку на підтвердження отримання від нього грошових коштів у розмірі 29 300 доларів США за перевезення та розмитнення (купівлю) косметичного апарату ICOON LAZER MED у строк 35 днів. Тобто, вказаний строк є строком перевезення і розмитнення косметичного апарату, а не строком повернення грошових коштів. З тексту самої розписки не вбачається, що відповідач взяв грошові кошти у сумі 29 300 доларів США у борг та зобов`язався повернути вказану суму позивачу. А отже між сторонами відсутні боргові зобов`язання, що витікають з договору позики. Вимоги щодо відшкодування збитків не підлягають задоволенню, оскільки не мають жодного відношення і похідного причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову і напрямками підприємницької діяльності позивача, про яку відповідачу не відомо. Жодних договорів і угод стосовно спільної діяльності, оренди, користування тощо сторонами не укладалося. Ухвалою суду від 05.04.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 23.11.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію про зарахування грошових коштів в період з 01.10.2021 по 24.02.2022 на банківські рахунки [PERSON] від платників - Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРАБЕТС ЛАЙТ»; директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРАБЕТС ЛАЙТ» [PERSON] ; [PERSON] . 07.02.2024 на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшли витребувані ухвалою від 23.11.2023 докази. Ухвалою від 07.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання відповідача та його представника, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРАБЕТС ЛАЙТ» (код ЄДРПОУ 44295121). 18.06.2024 до суду надійшли письмові пояснення від директора ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» [PERSON] , у яких зазначено, що ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» здійснювало на підставі укладеного з ФОП [PERSON] договору поставки № 29 від 27.09.2021 господарську діяльність з організації ввезення (імпортування) товару та передачу у власність ФОП [PERSON] , а саме: косметичного апарату ICOON LAZER MED, у зв`язку з чим уповноважила свого представника [PERSON] , який мав права та довіреність на представництво інтересів компанії на здійснення дій по організації вказаної поставки для клієнта [PERSON] . Останньому було надано рахунок на оплату на користь ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», приходно-касовий ордер №8 та представником ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» [PERSON] надана розписка про отримання від ФОП [PERSON] грошових коштів у якості оплати (передоплати) поставки (імпортування) косметичного апарату ICOON LAZER MED від італійського виробника. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача - адвокат Гребенюк О.М., у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також надала для долучення до матеріалів справи оригінал розписки [PERSON] від 28.09.2021. У судовому засіданні від 05.06.2023 під час вступної промови позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав. Представник відповідача - адвокат Максимів Г.І., у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача. У судовому засіданні від 05.06.2023 під час вступної промови представник відповідача [PERSON] заперечував проти заявлених позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні від 23.11.2023 позовні вимоги не визнав, пояснив, що у правовідносинах з позивачем [PERSON] діяв як представник ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» і грошові кошти отримав від позивача не у борг, а за ввезення, розмитнення (купівлю) косметичного апарату ICOON LAZER MED на підставі договору, укладеного між позивачем та товариством. У подальшому італійський виробник повідомив про неможливість поставки вказаного косметичного апарату, після чого на рахунок [PERSON] здійснювалися платежі в рахунок повернення грошових коштів. Такі платежі здійснювалися безпосередньо з рахунків ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», директора товариства [PERSON] та [PERSON] , яка також є представником ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ». Представник третьої особи - ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки учасників справи, висловлені у вступних промовах, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ 44295121) є [PERSON] . Видами економічної діяльності є, зокрема, діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами. 27.09.2021 італійським виробником Baralan international S.p.A. Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРАБЕТС ЛАЙТ» (код ЄДРПОУ 44295121) виставлено інвойс-проформу № VOR21/00205 від 27.09.2021 (документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг) про поставку косметичного апарату ICOON LAZER MED за ціною 25 000,00 євро. Вказаний інвойс-проформа було надано позивачу [PERSON] . Того ж дня, 27.09.2021, ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» ФОП [PERSON] надано рахунок на оплату № 22 для здійснення передоплати у розмірі 780 552,00 грн., що еквівалентно 29 300 доларів США, за косметичний лазерний апарат ICOON LAZER MED (згідно інвойсу ЗЕД № VOR21/00205 від 27.09.2021). 28.09.2021 [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 29 300 доларів США за перевезення та розмитнення (купівлю) косметичного апарату ICOON LAZER MED у строк 35 днів, що підтверджується відповідною власноручною розпискою [PERSON] від 28.09.2021. Оригінал розписки від 28.09.2021 досліджено судом та долучено до матеріалів справи. Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 № 148 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення), яке визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності, фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (фізичні особи - підприємці), фізичними особами. Касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси (п.п. 10 п. 3 Положення). Відповідно до п. 23 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних інструментів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Касові документи можуть бути паперовими або електронними. Згідно з п. 25 Положення приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим. Як убачається з наданої представником ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» квитанції до прибуткового касового ордеру № 8, яка містить підпис керівника [PERSON] скріплений печаткою товариства, того ж дня, 28.09.2021 ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» за прибутковим касовим ордером № 8 прийнято готівкові кошти від ФОП [PERSON] (через представника [PERSON] ) у розмірі 780 552,00 грн. до каси товариства; підставою внесення коштів до каси зазначено - договір поставки № 29 від 27.06.2021. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08.07.2019 у справі № 524/4946/16-ц; від 22.08.2019 у справі № 369/3340/16-ц, а також у постанові Верховного Суду України 11.11.2015 у справі № 6-1967цс-15. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Дослідивши надану позивачем розписку суд приходить до висновку про те, що з її змісту не вбачається отримання відповідачем від позивача грошових коштів у сумі 29 300 доларів США саме у борг. Даною розпискою відповідач підтвердив факт отримання грошових коштів від відповідача за виконання конкретно визначених послуг - перевезення та розмитнення (купівлю) косметичного апарату ICOON LAZER MED у строк 35 днів. У розписці відсутній обов`язок відповідача повернути позивачу грошові кошти у розмірі 29 300 доларів США у визначений строк, що є істотною умовою договору позики. Натомість, відповідач зобов`язався у строк 35 днів за кошти, отримані від [PERSON] , доставити та розмитнити (купити) для позивача косметичний апарат ICOON LAZER MED. За наведених обставин спроможними є твердження відповідача, який не заперечує факту написання ним розписки, проте заперечує отримання у борг будь-яких коштів та зобов`язання повернути їх позивачу, оскільки розписка була написана ним як представником ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», з яким у позивача виникли правовідносини з поставки з-за кордону косметичного апарату ICOON LAZER MED. Більше того, у своїх письмових поясненнях, представник позивача підтвердила той факт, що [PERSON] мав намір займатися господарською діяльністю і з метою придбання косметичного апарату ICOON LAZER MED під розписку передав грошові кошти у розмірі 29 300 доларів США [PERSON] , що саме по собі свідчить про те, що між сторонами відсутні правовідносини, пов`язані з договором позики. Вказані твердження відповідача узгоджуються з наданими ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» документами: квитанцією до прибуткового касового ордеру, який підтверджує факт оприбуткування переданої позивачем відповідачу суми грошових коштів до каси товариства, рахунком на оплату № 22. Зазначена у вказаних документах сума для оплати косметичного апарату ICOON LAZER MED повністю збігається з сумою, отриманою відповідачем від позивача за розпискою віл 28.09.2021. Крім того, з витребуваної судом за клопотанням відповідача виписки по банківському рахунку [PERSON] , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», за період з 01.10.2021 по 24.02.2022 убачається, що на рахунок позивача від [PERSON] , керівника ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», перераховано наступні грошові кошти: 23.12.2021 - у розмірі 4 999,00 грн., 18.01.2022 - у розмірі 14 998,00 грн. Таким чином, таке перерахування грошових коштів керівником ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» позивачу [PERSON] , за відсутності іншого обгрунтування таких переказів, підтверджує доводи відповідача та третьої особи на стороні відповідача, що саме ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» під розписку, надану [PERSON] , було отримано грошові кошти від [PERSON] у розмірі 29 300 доларів США, що станом на 27.09.2021 становило еквівалент у розмірі 780 552,00 грн., а тому саме між ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ» та [PERSON] мають місце правовідносини з поставки косметичного апарату ICOON LAZER MED для здійснення останнім підприємницької діяльності, відповідальність за невиконання яких має нести постачальник - ТОВ «МАРАБЕТС ЛАЙТ», а не відповідач по справі. Пред?явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). З огляду на викладені обставини, установивши справжню правову природу розписки від 28.09.2021, суд приходить до висновку, що укладення між сторонами договору позики не відбулося, а підтвердження відповідачем отримання грошових коштів від позивача не свідчить про існування між сторонами боргового зобов`язання, надана позивачем розписка від 28.09.2021 не підтверджує передачу позивачем коштів саме у борг і обов`язок відповідача їх повернути. Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, інфляційних втрат, а також збитків у вигляді вартості сплаченої позивачем оренди іншого косметичного апарату та упущеної вигоди також задоволенню не підлягають з огляду на те, що позовні вимоги пред`явлено позивачем до неналежного відповідача і вказані вимоги є похідними від вимог про стягнення основної суми боргу. Понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed