Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.04.2021 між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжями не склалось, шлюбні відносини та особисті стосунки вже тривалий час припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки, збереження шлюбу не є можливим через втрату почуття любові та взаєморозуміння, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 15.04.2024 було відкрито провадження у справі, постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач надала відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що причиною сімейно-побутових проблем є різні погляди на сімейне життя. Відповідач позов та обставини, якими позивач його обґрунтував, визнала, просила розірвати шлюб між нею та позивачем, а також розглядати справу без її участі. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 21.04.2021 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 652, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія є у матеріалах справи. Від шлюбу подружжя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи). Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Викладені позивачем обставини визнані відповідачем. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Як стверджують сторони, спори про визначення місця проживання дітини, аліменти на їїї утримання, поділ майна між сторонами наразі відсутні. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За обставин, встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки відповідач визнав позов, більш того, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved