Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 28 березня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №294680323, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 800 грн., строком на 29 днів зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на день від суми позики. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, станом на 07 березня 2024 року за ним утворилася заборгованість на суму 42 885грн. 28 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 800 грн. та заборгованості за процентами - 39 085 грн. 28 коп., яку банк просив стягнути з останнього, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Втім, у прохальній частині позову представник позивача просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представниця [PERSON] на призначене 19.06.2024 року судове засідання не з`явилися. Втім, згідно наданих суду письмових пояснень та поданого відзиву на позовну заяву вимоги за позовом визнали частково, з посланням на те, що позивачем до позову не надано детального розрахунку заборгованості за кредитним договором, який би узгодився із умовами кредиту та сумою заборгованості про яку зазначає позивач у позовній заяві. Відтак, сума заборгованості за процентами в розмірі 39 085,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача є необґрунтованою, у зв`язку із чим просили задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача лише суму заборгованості за тілом кредиту, яка складає 3800 грн. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити про наступне. Матеріалами справи встановлено, що 28 березня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику №294680323, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику в розмірі 3 800 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього Договору, його додатків. Строк позики становить 29 днів - до 26.04.2023 року. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 0,01 % на день (3,65 % річних). Процентна ставка поза акційна (базова) в день 2,99 % на день (1091,35 % річних) фіксована. (п.1.1., 1.2. та 1.3. Договору). Відповідно до п.1.9. Договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Факт підписання вказаного вище договору позичальником підтверджується договір про надання грошових коштів у позику №294680323 від 28.03.2023 року, який був відправлений на електронну пошту відповідача - [INFO] , в якому також зазначені анкетні та паспортні дані позичальника - [PERSON] , його РНОКПП, номер мобільного телефону та зареєстроване місце проживання останнього. Договір був підписаний одноразовим ідентифікатором ecoyxsv1j, який був згенерований 28.03.2023 року о 21:43 год. Відтак, позивач 28.03.2023 року в порядку встановленому п. 1.1. Договору здійснив переказ коштів, зокрема на суму 3800 гривень на номер картки [NUMBER] . Обставини отримання відповідачем коштів від позивача, останнім визнається. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по договору позики не виконав, у зв`язку з чим, станом на 07 березня 2024 року за ним створилася заборгованість на суму 42 885 грн. 28 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 800 грн. та заборгованості за процентами - 39 085 грн. 28 коп. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Як вбачається з матеріалів справи відповідач за для отримання кредиту, пройшов реєстрацію на сайті позивача, шляхом заповнення відповідної заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, в тому числі відповідачем надано свої паспортні данні та вказав адресу місця своєї реєстрації, що у свою чергу свідчить про його ознайомлення з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. А отже, суд приходить до висновку, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти у відповідності до умов кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Враховуючи положення договору про надання грошових коштів у позику №294680323 від 28 березня 2023 року, який укладений строком на 29 днів, тобто до 26.04.2023 року, то ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 26.04.2023. Відповідно до Додатку № 1 до Договору №294680323 від 28 березня 2023 року, наданого позивачем, проценти за користування позикою становлять 11,02 грн. (3800 грн.*0,01%:100*29 днів). Інших розрахунків щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії договору позивачем не надано та на запит суду такий розрахунок позивачем не надано. Отже, після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування позикою, що розрахована позивачем з 26.04.2023 року виходить за межі строку користування позикою. Зважаючи на те, що відповідачем на день розгляду справи не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору та враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, а саме про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в сумі 3811,02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3800 грн. та заборгованості по відсоткам за період з 28.03.2023 року по 26.04.2023 року - 11,02 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 215,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial