Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про позбавлення батьківських прав. Вказаний позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від цих відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після встановлення [PERSON] у віці 11 місяців важкого діагнозу «Синдром Веста» відповідач виявився не готовим до виховання дитини з особливими потребами, внаслідок чого почав віддалятися від сина та позивачки. З липня 2018 сторони почали проживати окремо. З того часу позивачка сама виховує сина, піклується про його здоров`я, всебічний розвиток та задовольняє його потреби. В свою чергу, відповідач з вказаного періоду проживає окремо, інтерес до сина втратив, його життям абсолютно не цікавиться та матеріально не утримує, від виховання самоусунувся. Відповідач усвідомлено не підтримує зв`язок з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи. Про свою згоду на позбавлення батьківських прав відповідач відкрито повідомив у своїй нотаріальній заяві від 12.12.2023. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Зобов`язано Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради в не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник третьої особи надав до суду пояснення, в яких просила провести розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, враховуючи інтереси дитини. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved