Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила: зобов`язати КП «Житлово-комунальне\~управління «Комунальник»\~Коцюбинської селищної\~радивиключити з особового рахунку № [NUMBER] по квартирі за адресою - [ADDRESS] , переоформленого на ім`я [PERSON] , заборгованість попереднього власника [PERSON] , яка виникла в період часу до 13 квітня 2023 року, а саме борг за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 6\~620 грн., здійснивши відповідний перерахунок; зобов`язати Управління житлово-комунального господарства «Біличі» виключити з особового рахунку № [NUMBER] по квартирі за адресою - [ADDRESS] , переоформленого на ім`я [PERSON] , заборгованість попереднього власника [PERSON] з теплопостачання, яка виникла в період часу до 13 квітня 2023 року, здійснивши відповідний перерахунок; зобов`язати Управління житлово-комунального господарства «Біличі» виключити з особового рахунку № [NUMBER] по квартирі за адресою - [ADDRESS] , переоформленого на ім`я [PERSON] , заборгованість попереднього власника [PERSON] з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла в період часу до 13 квітня 2023 року, здійснивши відповідний перерахунок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2023 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири. З моменту набуття права власності на квартиру [PERSON] стала споживачем послуг з управління багатоквартирним будинком, опалення, централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, при переоформленні договорів на постачання житлово-комунальних послуг [PERSON] з`ясувала, що за особовими рахунками наявна непогашена заборгованість минулого власника квартири [PERSON] , яка виникла у строк до 13 квітня 2023 року. За укладеним договором купівлі-продажу позивач не зобов`язувалася сплачувати борги попереднього власника, відповідні положення та застереження у договорі відсутні. Про борги попередньо власника позивачу не було відомо. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не подавали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 325. КП «Житлово-комунальне управління «Комунальник» Коцюбинської селищної ради надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] на підставі договору № 38 від 25 жовтня 2021 року. Відповідно до довідки КП «Житлово-комунальне управління «Комунальник» Коцюбинської селищної ради № 76 від 27 лютого 2023 року заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою - [ADDRESS] станом на 13 квітня 2023 року складає 6\~620 грн. Управління житлово-комунального господарства «Біличі» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, постачання теплової енергії за адресою - [ADDRESS] на підставі договору № 31/07/2023-1 від 31 липня 2023 року. У листі-попередженні Управління житлово-комунального господарства «Біличі», адресованому [PERSON] , зазначено, що заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 17\~356 грн. 86 коп.; за централізоване водопостачання 44\~183 грн. 11 коп. Відповідно до вимог статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набула право власності на квартиру, до якої відповідачами надаються послуги з управління багатоквартирним будинком, опалення, централізованого водопостачання та водовідведення з 13 квітня 2023 року. Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Зі змісту договору купівлі-продажу від 13 квітня 2023 року, згідно з яким позивач стала власником спірної квартири, вбачається, що він не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Враховуючи зазначене, покладення на нового власника тягару по сплаті боргів попереднього власника та виставлення рахунків з урахуванням суми боргу новому власнику суперечить вимогам чинного законодавства. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved