Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Держави в особі Державної казначейської служби України, в якому просив: - визнати право власності та стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), недоотриману [PERSON] пенсію у розмірі 114 940,00 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок за період з 01 травня 2016 року по 05 червня 2020 року в порядку спадкування за законом після її смерті; - визнати право власності та стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), недоотриману [PERSON] пенсію у розмірі 151 600,00 (сто п`ятдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок за період з 01 листопада 2016 року по 21 червня 2020 року в порядку спадкування за законом після його смерті; - стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як спадкоємця, одним платежем без обмеження суми нараховану, але недоотриману пенсію в сумі 124 015,24 (сто двадцять чотири тисячі п`ятнадцять) гривень 24 копійки, що належала померлому [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим Другою броварською державною нотаріальною конторою 23.06.2023 р., реєстровий номер 1-1270, по спадковій справі № 690/2022; - стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як спадкоємця, одним платежем без обмеження суми нараховану, але недоотриману пенсію в сумі 84 446,45 (вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок шість) гривень 45 копійок, що належала померлій [PERSON] , відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідченим Другою броварською державною нотаріальною конторою 07.06.2023 р., реєстрові номери 1-1165 та 1-1168, по спадковій справі № 689/2022. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є спадкоємцем батька [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] та матері - [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] . Позивач спадкоємцем нарахованих, але недоотриманих сум пенсій [PERSON] у сумі 124 015,24 грн. та [PERSON] у сумі 84 446,45 грн., а всього на суму 208 461,69 07 червня 2023 року [PERSON] подав до ГУ ПФУ в Київській області заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера [PERSON] . Станом на 24 серпня 2023 року відповіді від ГУПФУ в Київській області на зазначену заяву від 07 червня 2023 року заявнику не надійшло. 23 червня 2023 року [PERSON] подав до ГУ ПФУ в Київській області заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера [PERSON] . Станом на 24 серпня 2023 року відповіді від ГУПФУ в Київській області на зазначену заяву від 23 червня 2023 року заявнику не надійшло. У зв`язку з викладеним вважає, що не виплата мені відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на мій банківський рахунок грошових коштів у сумі 208 461,69 гри. є підставою для їх стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань органу Пенсійного фонду України. Крім того вказує, що зазначені суми нараховані, але не виплачені моїм батькам лише за останні три роки. Однак таке нарахування з обмеженням строку є протиправним. Також вказує. що виплата пенсії [PERSON] безпідставно припинена з 01 травня 2016 року, а виплата пенсії [PERSON] безпідставно припинена з 01 листопада 2016 року. Таким чином вважає, що за ним має бути визнано право власності на спадщину, що не увійшла у видані нотаріусом три свідоцтва про спадщину за законом, та складається з недоотриманої моїми батьками пенсії: [PERSON] - за період з 01.05.2016 по 05.06.2020 р.р., а [PERSON] - за період з 01.11.2016 по 21.06.2020 р.р. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області позов не визнало та зазначило, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 1427 від 16.11.2022. Виплата пенсії [PERSON] проводилась через банківську установу AT ОЩАДБАНК, пенсія виплачена по 31.10.2016. Після проведення інформаційного обміну електронними базами даних між управлінням Пенсійного фонду України в Основ`янському районі м. Харкова та управлінням праці соціального захисту населення в Основ`янському районі м. Харкова щодо оперативного отримання інформації про скасовані довідки та зняття особи з обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, виплата пенсії [PERSON] припинена з 01.11.2016. За життя [PERSON] за поновленням пенсії як внутрішньо переміщеній особі з 01.11.2016 не звертався і нарахування та виплата пенсії по місяць смерті включно не проводилися. Листом від 04.01.2023 № 2000-0502-9/1657 приватному нотаріусу Юхті Л.М. повідомлено розмір недоотриманої пенсії померлого [PERSON] , який містив інформацію, що сума недоотриманої пенсії складає 124015,24 грн. та зміниться в сторону зменшення в залежності від дати звернення спадкоємця за недоотриманою пенсією. [PERSON] , [INFO] (ВПО, ІПН [NUMBER] , пенсійна справа № 963330188016), померла [INFO] . Виплата пенсії [PERSON] проводилась через банківську установу AT ОЩАДБАНК, пенсія виплачена по 30.04.2016. Після проведення інформаційного обміну електронними базами даних між управлінням Пенсійного фонду України в Основ`янському районі м. Харкова та управлінням праці соціального захисту населення в Основ`янському районі м. Харкова щодо оперативного отримання інформації про скасовані довідки та зняття особи з обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, виплата пенсії [PERSON] припинена з 01.05.2016. За життя [PERSON] за поновленням пенсії як внутрішньо переміщеній особі з 01.05.2016 не зверталась і нарахування та виплата пенсії по місяць смерті включно не проводилися. Листом від 06.01.2023 № 2000-0502-8/3195 приватному нотаріусу Юхті Л. М. повідомлено розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , який містив інформацію, що сума недоотриманої пенсії складає 84446,45 грн. та зміниться в сторону зменшення в залежності від дати звернення спадкоємця за недоотриманою пенсією. Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення осіб, які мають право на виплату' недоотриманої пенсії, та надали усі передбачені законодавством документи. 23.06.2023 [PERSON] звернувся із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії [PERSON] , яка входить до складу спадщини. Недоотримана пенсія у розмірі 105607,56 грн. визначена за період з 22.06.2020 по 30.09.2022 з урахуванням ст. ст. 46, 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 07.06.2023 [PERSON] звернувся із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії [PERSON] , яка входить до складу спадщини. Недоотримана пенсія у розмірі 71633,30 грн. визначена за період з 06.06.2020 по 30.06.2022 з урахуванням ст. ст. 46, 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] та [PERSON] проводитиметься згідно з Постановою № 1165. Сума недоотриманої пенсії обліковується у переліку отримувачів виплат за минулий період, сформованому згідно з Постановою №1165. Державна казначейська служба України позов не визнала з посиланням на те, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.20Д9 у справі № 688/2479/16-ц, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду (постанова від 25.03.2020 у справі № 641/8857/17. Крім того, Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі № 641/4272/19 (застосовуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справах № 242/4741/16-ц та № 641/8857/17) дійшов висновку про те, що у спорах про стягнення з держави коштів, зокрема і про стягнення відшкодування завданої шкоди (компенсації), немає необхідності визначати відповідачем Казначейство або його територіальний орган. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок 845). Згідно Порядку 845 здійснюється: Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (п.п. 16-23); Безспірне списання коштів з рахунків боржника (п.п. 24-34); Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам (п.п. 47-52). За результатами розгляду справи № 910/23967/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині рішення. Відповідні висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 461/9982/19, від 15.03.2023 у справі № 591/7146/20, від 13.09.2023 у справі № 501/85/22, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц, згідно з якими помилковими є рішення судів нижчих інстанцій в частині визначення такого способу відшкодування шкоди як стягнення «шляхом безспірного списання коштів Казначейством з єдиного казначейського рахунку». Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно Законом «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України). Тобто, бюджетні кошти можуть використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (п.8. ч. 1 ст. 7 БК України). Нецільове використання бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, шо не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (ч.І ст. 119 БК України). За порушення бюджетного законодавства, згідно ст. 121 БК України, передбачена відповідальність. Слід зазначити, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» був прийнятий в умовах воєнного стану, який на території України введено Указом Президента України від 24.02.2022 № 6472 022 «Про введення воєнного стану в Україні», видатки державного бюджету першочергово спрямовуються на національну безпеку, оборону та на здійснення заходів пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. Питання збільшення бюджетних призначень для виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та виходячи з можливостей дохідної частини державного бюджету.» Відповідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-ЗУ №1058-IV), пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати. Пункт 2 статті 24 ЗУ № 1058-ІV визначає, що компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п.7 Порядку 159, компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Згідно Порядку затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 №1165 пенсійні виплати за минулий період проводяться отримувачам за окремою бюджетною програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідний рік. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду зазначеної у Постанові від 03.07.2019 у справі №676/1557/16-ц, обов`язок нараховувати, перераховувати та виплачувати пенсію має пенсійний орган відповідно до пенсійного законодавства. Отже, законодавствам чітко врегульований порядок стягнення коштів з державного бюджету або рахунків боржника. Тому, позивач помилково, в супереч встановленого порядку, об`єднав у позовній вимозі, два різних механізму виконання рішення щодо стягнення з Державного бюджету України та щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ГІФУ в Харківській області. Позивач надав відповідь на відзив, де, зокрема зазначив, що такий спосіб захисту прав, як стягнення суми з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області пов`язано з тим, що саме ГУ ПФУ в Харківській області, де на обліку перебували батьки позивача, мало обов`язок нарахування таких коштів і їх виплати. Тому саме за рахунок тих асигнувань, що фактично були виділені та мали бути виділені на сплату пенсій моїм батькам, держава має відповісти перед людиною за свою діяльність. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області детальні протоколи розрахунку сум пенсій, недоотриманих [PERSON] та [PERSON] . 08.03.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання ухвали суду надійшли витребувані документи. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. У судове засіданні представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2023 [PERSON] є спадкоємцем нарахованої але не отриманої [PERSON] пенсії, що знаходиться на розрахунковому рахунку Пенсійного фонду у сумі 124 015,24грн. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2023 [PERSON] є спадкоємцем нарахованої але не отриманої [PERSON] пенсії, що знаходиться на розрахунковому рахунку Пенсійного фонду у сумі 84 446,45грн. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2023 спадкоємцем нарахованої але не отриманої [PERSON] пенсії, що знаходиться на розрахунковому рахунку Пенсійного фонду у сумі 84 446,45грн., був її чоловік, [PERSON] , але у зв`язку з його смертю [INFO] , спадщина перейшла до сина - [PERSON] Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.09.2023 №2000-0202-8/134374 недоотримана [PERSON] пенсія визначена за період з 22.06.2020 по30.09.2022. Недоотримана [PERSON] пенсія визначена за період з 06.06.2020 по 30.06.2022. Згідно надісланому пенсійним фондом на виконання ухвали суду розрахунку суми нарахованої недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.11.2016 по 21.06.2020 становить 101 681,60грн. Сума нарахованої недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.11.2016 по 06.09.2020 становить 84 088,44грн. На час розгляду справи доказів виплати спірних сум суду не надано. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України\~передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст.1227ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. ВС у постанові від 23.02.2022 у справі № 428/10113/20 вказав таке: «Тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227\~ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями\~ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої\~ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину». Також у вказаній постанові ВС від 23.02.2022 у справі № 428/10113/20 надав оцінку неправомірній відмові відповідача у справі обрахувати розмір пенсії спадкодавця за період, більший ніж 3 роки з дати звернення спадкоємців. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень\~статті 1227 ЦК України\~ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю». За правилами ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі\~ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до частини першої\~статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам,, сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи неї проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частин другої, третьої\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь- яких часових обмежень. Норми частини першої\~статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суми недоотриманої пенсії у розмірі 185 770,04грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення вказаної суми з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). Згідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено у ч.9 ст. ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Суд зазначає, що спір виник внаслідок неправильних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у зв`язку з чим на нього підлягає покладенню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial