Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] , в якій просить визнати пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, визначивши достатній строк для подання нею заяви про прийняття спадщини - тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON] . В обгрунтування позову зазначено, в селі Заліси Ратнівського (на даний час Ковельського )району Волинської області одиноко проживав дід по материнській лінії, [PERSON] . 18 червня 2003 року він склав заповіт , згідно до якого все належне йому майно на день смерті заповів їй. [INFO] [PERSON] помер. Вона,\~будучи спадкоємцем\~за заповітом,\~не звернувся\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийнятя\~спадщини через\~те,що\~не знала\~про наявність\~заповіту,так\~як про\~нього їй\~ніхто не\~повідомляв,а\~дізналась лише\~10\~травня 2024\~року, що зумовило невчасне звернення нею до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі. Позивачка звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідачка звернувся із заявою про розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За нормами ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. За ст. 1270 ч. 1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,виданого 08.05.2024 року Ратнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,актовий запис № 10 від 30.05.2007, [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 13). Із заповіту, складеного [PERSON] 18 червня 2003 року, посвідченого секретарем Заліської сільської ради Ратнівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №16, який за даними сільської ради станом на 10.05.2024 року не змінено,не відмінено, вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження:житловий будинок з надвірними будівлями і взагалі все те,що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів позивачці ( а.с.12). З довідки Заболоттівської селищної ради №145 від 10.05.2024 року слідує,що житловий будинок [ADDRESS] значиться за [PERSON] ,який помер [INFO] і був зареєстрована в селі Заліси Ковельського району Волинської області. На день смерті проживав один. Спадкове майно,яке залишилось після смерті [PERSON] складається із житлового будинку [ADDRESS] .Спадкоємцем за заповітом є позивачка, спадкоємців згідно із ст.1241 ЦК України та пережилого подружжя немає. ( а.с.14). Згідно з виписки з погосподарської книги №1 за 2024 рік по селу Заліси Ковельського району Волинської області будинок з надвірними будівлями і спорудами ,що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] .Рік побудови 1924 року.(а.с.15). З довідки № 54/01-16 від 15.05.2024 приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Коляди І.В. слідує, що [PERSON] в установлені законом строки не прийняла спадщину ( а. с. 16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,виданого 05.03.1950 року с.Заліси Старовижівського району Волинської області , [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 25 від 12.08.1952 року, її батьки [PERSON] , [PERSON] ( а. с.10). Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 1973 року с/р Видерта Камінь -Каширського р-н Волинської області, актовий запис № 18 від 16.12.1973 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 грудня 1973 року, після укладення шлюбу присвоєно обом прізвище [PERSON] ( а. с. 11). Відтак , [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,виданого 14.11.1981 року с/р Видерта Камінь -Каширського району Волинської області , [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 37 від 14.11.1981 року, її батьки [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9). Отже, позивачка є дочкою відповідачки [PERSON] , а спадкодавець [PERSON] - батько відповідачки, яка є спадкоємцем першої черги . Таким чином , позивачка , як спадкоємець за заповітом,звернулася з позовом до відповідачки , яка є спадкоємцем першої черги , як дочки спадодавця [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд, враховуючи принцип справедливості та відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, визнає причину пропуску позивачем строку поважною та визначає додатковий строк в один місяць із наступного дня після вступу рішення в законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved