Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

04.06.2024 року заявник звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 05.06.2024 року відкрито провадження по справі. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що з 08 березня 2024 року він набув право на отримання пенсії за віком після досягнення мною шістдесятиріччя. 20 травня 2024 року він звернувся до відділу обслуговування громадян № 8 управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області у селищі Олександрівка, Краматорського району, Донецької області із заявою на призначення пенсії за віком за нормами частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV. Рішенням ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 28 травня 2024 року № 057350008206 про відмову у призначенні пенсії, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду документів, які були надані ним до заяви про призначення пенсії за віком, фахівцями відділу призначення пенсії не було взято до уваги архівну уточнюючу довідку № 187 від 03.05.2024 року, видану трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, оскільки його по батькові зазначено невірно, а саме: « [PERSON] » (російська мова) замість « [PERSON] » (російська мова), що і викликало сумнів в належності йому цієї архівної довідки. У зв`язку з чим, не може своєчасно реалізувати своє право на призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і підтвердити періоди робіт, які зазначені архівній довідці. Виправити його по батькові у архівній довідці № 187 від 03.05.2024 року, виданої трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області і отримати іншу довідку з достовірною і виправленою інформацією, неможливо у зв`язку з реорганізацією і ліквідацією колгоспу. Просить встановити факт належності йому архівної довідки № 187 від 03.05.2024 року, видану трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області. В судовому\~засіданні заявник заяву підтримав у повному обсязі, та просив її задовольнити. Надав суду пояснення, відповідно викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 11.06.2024 року на електронну адресу суду через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив закрити провадження по справі, оскільки з заяви вбачається спір про право - право заявника на отримання пенсії (а.с.19-21). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт того, що заявник працював у колгоспі "Суворова" та КСП Суворова на посаді головного інженера та на складі ГСМ. Зазначили, що заявника знають і працювали разом із ним у колгоспі " [PERSON] " та [PERSON] і знають його як " [PERSON] ". Інших осіб з такими даними у колгоспі не було. На даний час колгосп ліквідовано. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оригінали документів копії яких додано до заяви, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 03.05.2024 року трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, заявнику [PERSON] , була видана архівна довідка від 03.05.2024 року за № 187, про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані людино-дні за 1989-1995 роки, де прізвище, ім`я та по батькові заявника записано як « [PERSON] » (російська мова) (а.с.10). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 1465 від 16.12.2021 року, дійсне по батькові заявника є « [PERSON] » (укр. мова) (а.с.5). Також, по батькові заявника російською мовою правильно записано в наступних документах, які належать йому: свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 21.07.1981 р. на [PERSON] (російська мова), де також вказано ім`я його батька « [PERSON] » (російська мова) (а.с.8); дипломі [NUMBER] від 06.06.1989 р. (а.с.11); воєнному квитку НУ № 8190620 від 05.05.1982 року (а.с.12) та водійському посвідченні [NUMBER] від 28.09.1994 року (а.с.13). Рішенням ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 28 травня 2024 року № 057350008206 заявнику відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.9). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи зникнення безвісти в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Таким чином, прохання представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, закрити провадження по справі оскільки з заяви вбачається спір про право, - право заявника на отримання пенсії є безпідставним, оскільки заявником ставиться питання лише про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, що прямо передбачено пунктом 26 зазначеної вище постанови. При цьому суд не вирішує питання про право заявника на пенсію, яке є дискреційним повноваженням ПФУ. Дана правова позиція, також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 198/623/18. Враховуючи викладене, оскільки, діяльність колгоспу імені Суворова на теперішній час припинено, внести виправлення до архівних довідок неможливо, заявник обґрунтовано звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Встановлення факту належності вказаних документів для заявника має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в архівній довідці позбавляє його можливості підтвердити ПФУ весь період свого страхового (трудового) стажу. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] та встановити юридичний факт, що архівна довідка: № 187 від 03.05.2024 року, видана трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, у якій його прізвище, ім`я, по батькові вказано російською мовою як - « [PERSON] », дійсно належать заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved