Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та згідно заяви про уточнення вимог просив встановити факт належності [PERSON] (дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) правовстановлюючого документу - Договору купівлі-продажу квартири Серії ААВ № 574235 від 28.01.1997, що посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Чаус Л. М. за реєстраційним № 7-250, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру за адресою [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що заявник, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] - [INFO] , який помер [INFO] та проживав за адресою: [ADDRESS] та був власником цієї квартири. Заявник [PERSON] , яка спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , звернулася у Четверту Львівську нотаріальну контору з заявою про відкриття спадщини. В подальшому нотаріус відмовляється видавати заявнику свідоцтво про право на спадщину, оскільки вбачає розбіжність у прізвищі спадкодавця, яке вказано у договорі купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] (яка є спадковим майном), і яке вказано у заповіті, який складено на користь заявника. Зокрема, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 28.01.1997 р. [PERSON] (продавець) передає у власність [PERSON] (покупець) квартиру [ADDRESS] , а документі, що посвідчував за життя особи - паспорт ігромадянина України серія [NUMBER] , виданого03.10.2005 р. Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області прізвище спадкодавця зазначено як [PERSON] . У зв`язку з тим, що є невідповідність між даними, що містяться у Договорі купівлі продажу квартиру за адресою [ADDRESS] від 28.01.1997 року серії [NUMBER] , посвідченим державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Чаус Л.М., та даними, що є у паспорті у спадкодавця, виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки дана обставина перешкоджає заявнику у повній мірі здійснити своє право на спадкування майна. Тому заявник змушена звертатись з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Ухвалою суду від 04.06.2024 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи за участю учасників справи. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, однак представник заявника по справі подав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, заяву підтримують та просить таку задоволити. Представник заінтересованої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду лист, до якого просив розглядати справу у його відсутності та винести рішення на розсуд суду, У відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні установлено, що [INFO] помер [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 08.08.2023 року(а.с.8). З копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] , що був виданий 03.10.2005 року Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області(а.с.9-10), вбачається, що прізвище спадкодавця - [PERSON] та такий до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно із договору купівлі-продажу від 28.01.1997 року серії ААВ №574235, посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Чаус Л.М. 28.01.1997 року та зареєстровано в реєстрі за №7-250, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, 29.01.1997 року Львівським обласним управлінням житлово-комунального господарства «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» видано Реєстраційне посвідчення за реєстровим номером 14072, у якому зазначено щодо належності права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] [PERSON] (а.с.14). Згідно з розпорядженням №283 від 24.06.2011 р. Львівської міської ради «Про ідентифікацію назв деяких вулиць довідника вулиць м. Львова» назву вулиці «Дністровська» перейменовано на «Дністерська»(а.с.16). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.04.2021 року у справі №465/2493/24, встановлено факт належності [PERSON] Реєстраційного посвідчення № [NUMBER] від 29.01.1997 р. на квартиру [ADDRESS] , яке видано на ім`я [PERSON] (а.с.17). Із заповіту складеного [PERSON] 29.12.2020 року(а.с.19), видно, що останній все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає онучці [PERSON] [INFO] . Як вбачається\~із листа\~№ 461/02-14від 28.03.2024\~рокуЧетвертої Львівської\~державної нотаріальної\~контори Львівської\~області адресованого заявниці(а.с.18), що для офрмлення спадщини на квратиру [ADDRESS] , подно правовстановлюючий документ, а саме, Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Першою Львівською державною нотаріальною конторою 28.01.1997 року за реєстровим №7-250, у якому прізвище покупця - [PERSON] . Оскільки прізвище її померлого діда « [PERSON] », а у правовстановлюючму документі на квартиру прізвище покупця « [PERSON] », то видати заявниці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно неможливо. За таких обставин, суд вважає, що у правовстановлюючому документі(договорі купівлі-продажу квартири) було невірно зазначено прізвище покупця, спадкодавця, а саме зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », а тому призводить у неточність щодо власника даного правовстановлюючого документу. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України\~передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Метою встановлення факту є оформлення заявником своїх спадкових прав. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається представник заявника у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved