Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

У квітні 2024 року до суду звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що за рішенням Решетилівського районного суду з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] . З серпня 2019 року спільна дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, однак [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на користь відповідачки. [PERSON] спілкується з класним керівником дитини в телефонному режимі, оскільки проживає в іншому населеному пункті. У свою чергу позивач, з яким проживає [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, бере участь у виховних та організаційних заходах класу та активно співпрацює з класним керівником. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, звільнивши його від сплати аліментів. Згідно відповіді № 538946 від 11 квітня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 11 квітня 2024 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 06 травня 2024 року. 06 травня 2024 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 30 травня 2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, 20 червня 2024 року подав до суду заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 38). Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилася,\~з огляду\~на положення\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~про дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання\~повідомлена належним\~чином,\~до суду\~повернулася судова\~повістка з\~поштовою відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с.\~37).Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 08 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб (а.с. 8). 10 січня 2017 року Решетилівським районним судом було видано виконавчий лист № 546/896/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 вересня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Згідно з копією довідки, виданої 03 квітня 2024 року Решетилівським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, по виконавчому провадженню № 53237983 здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 546/896/16-ц. Станом на 01 квітня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 13). Згідно з копією довідки, виданої 03 квітня 2024 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з позивачем проживає без реєстрації його син [PERSON] (а.с. 9). Як зазначено у копії довідки, виданої 08 квітня 2024 року Опорним закладом «Решетилівський ліцей імені І.Л. Олійника Решетилівської міської ради», на початку навчання мати [PERSON] [PERSON] , брала активну участь у шкільному житті сина, однак останнім часом спілкується з класним керівником в телефонному режимі, оскільки проживає в іншому населеному пункті. Батько [PERSON] , з яким проживає [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, бере участь у виховних та організаційних заходах класу та активно співпрацює з класним керівником (а.с. 10). Зазначені обставини також підтверджується поданою копією характеристики [PERSON] , учня 9-Б класу Опорного закладу «Решетилівський ліцей імені І.Л. Олійника Решетилівської міської ради» (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3\~статті 181\~СК України\~передбачено,\~що способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними.\~За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Як вбачається з матеріалів справи з позивача на користь відповідачки за судовим рішенням стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом частини першої\~статті 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -\~\~і за її межами. У частині першій\~статті 10 СК України\~зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. З матеріалів справи встановлено, що дитина припинила проживати з матір`ю, на даний час проживає з батьком та перебуває на його утриманні. У зв`язку з цим припинення стягнення аліментів на користь відповідачки буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки неповнолітній син сторін наразі проживає з позивачем за однією адресою, що свідчить про те, що дитина повністю знаходиться на утриманні батька, а тому дійшов висновку, що позов слід задовольнити та припинити примусове стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання спільної дитини з дня звернення до суду, тобто з 11 квітня 2024 року. Суд дійшов до зазначеного висновку з урахуванням позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду було заявлено одну вимогу про припинення сплати аліментів. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028, 00 грн. Таким чином судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] становить 1211,20 грн. Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 01 вересня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю І групи (а.с. 14). Відповідно до п. 9. ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Тобто, позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору у даній справі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України,\~якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини\~вимог,\~а інша\~частина компенсується\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 1211,20 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved