Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а. с. 1-4). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 18 вересня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Близько двох років назад стосунки між подружжям погіршилися, зникло взаєморозуміння, почастішали сварки, у зв`язку із вживанням відповідачем алкогольних напоїв, що негативно відображається на психологічному стані позивачки та спільної з відповідачем дитини. Фактично сім`я припинила своє існування і носить формальний характер. Особистих стосунків, спільного бюджету сторони не мають, проживають окремо один від одного. Таким чином, позивачка дійшла висновку, що в майбутньому зберігати сімейні стосунки бажання не має та за таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам та інтересам спільної з відповідачем дитини, у зв`язку з чим звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшло клопотання, в якому просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Строк для примирення просила суд не надавати, про що зазначила у позовній заяві, поданій до суду. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшло клопотання, в якому просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення без надання строку для примирення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 18 вересня 2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] (а. с. 6, 6 зв., 29-30), позивачкою у справі, та [PERSON] (а. с. 12, 13-15, 32-34, 78-79), відповідачем у справі, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 611 (а. с. 5, 28). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 7, 31). Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносин не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги той факт, що позивачка не подала до суду заяви про зміну свого наявного прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для зміни прізвища. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачки, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0151210037 від 12 квітня 2023 року (а. с. 35). На підставі статей 56, 104, 110-113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved