Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач в лютому 2024р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що 05 жовтня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №593. У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними не розірваний, але фактично як чоловік та дружина разом не проживають з червня 2022 року. На даний час з відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. Позивач одна не в змозі забезпечити такий рівень життя, батько дитини є здоровий та працездатний, має можливість сплачувати кошти на утримання спільної дитини, оскільки він працює військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] у [ADDRESS] на посаді командира відділення та має регулярний і стабільний заробіток. Тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 01.07.2024 року відповідач подав суду відзив, в якому просив позов задовольнити частково, та стягувати з нього на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% заробітку (доходу), та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також зазначив, що він сплачує вже аліменти позивачу на утримання сина [PERSON] [INFO] , а отже аліменти на користь позивача в сукупності на 2-х дітей складатимуть 1/3 частки доходів відповідача. 01.07.2024 року позивач подала суду заяву в якій просила зменшити позовні вимоги з врахуванням поданого відзиву відповідачем та стягувати аліменти на користь неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте у відзиві просив позов задовольнити частково та справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно копії Свідоцтва про шлюбі виданого 05.10.2019 року сторони зареєстрували шлюб 05.10.2019 у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №593 (а.с.8). Згідно копії про Свідоцтва народження від 31.05.2022 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] до (а.с.9). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачка визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частці від доходу. Неповнолітня дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідачем позовні вимоги визнано в частині, а після зменшення позовних вимог позивачем, повністю. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін визнання позовних вимог та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, та визнання позовних вимог відповідачем, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 від всіх видів доходів щомісячно, не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття\~ Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 23 лютого 2024 року. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 гривні 20 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved