Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна, а саме квартири [ADDRESS] у власність територіальної громади м.\~Львова. Свої вимоги мотивує тим, що Франківською окружною прокуратурою м.\~Львова Львівської області під час здійснення нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022142080000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~4 ст.\~358 КК України встановлено підстави для звернення до суду із позовом про витребування квартири [ADDRESS] у власність територіальної громади м.\~Львова. Як вбачається з інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), 13.11.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Бацик\~М.Г. проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1964087146101). В якості підстави для виникнення права приватної власності [PERSON] на спірне нерухоме майно, державним реєстратором зазначено: свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 09.06.1995 Обласним управлінням житлово-комунального господарства. Окрім вищевказаного свідоцтва, для проведення державної реєстрації права власності [PERSON] також подано довідку Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2/3941 від 04.11.2019 про реєстрацію згідно інвентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» спірної квартири на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 09.06.1995 Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням № 1479/1995. Через 4,5 місяці з моменту набуття права власності [PERSON] відчужив на користь відповідачки [PERSON] спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.03.2020 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою\~Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №642. Водночас, у відповідності до листа Архівного відділу Львівської міської ради в облікових даних архіву розпорядження виконкому ЛМР №1479/1995 від 12.05.1995, №1479 від 12.05.1995 та №1995 від 12.05.1995 не значаться. Згідно із листами ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» слідує, що згідно архівних даних станом на 29.12.2012 право власності на вказану квартиру в БТІ не реєструвалось, запис у реєстровій книзі за №7377 про проведену реєстрацію даної квартири не проводився, а реєстраційна справа не заводилась; у матеріалах інвентаризаційної справи на будинок відсутнє свідоцтво про право власності за № [NUMBER] , видане 09.06.1995 виконкомом Львівської міської ради. Комунальною установою «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» у листі також повідомлено, що інформація щодо приватизації та видачі свідоцтва про право власності на дану квартиру в архіві відсутня. Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що [PERSON] у незаконний спосіб набув право власності на спірну квартиру, що призвело до її незаконного вибуття із комунальної власності. Відповідно до представлених позивачем актів, будинок [ADDRESS] переданий від БУ №4 (Липники) територіальній громаді м.\~Львова в цілому - із водопровідними та каналізаційними мережами, квартирами та нежитловими приміщеннями, тощо. Внаслідок прийняття у комунальну власність зазначеного будинку в цілому, квартири, які знаходились у ньому і не були приватизовані на момент його передачі, також стали власністю територіальної громади м.\~Львова. Зважаючи на відсутність волі та будь-яких дій територіальної громади м.\~Львова (як власника майна) в особі Львівської міської ради та її виконавчих органів, спрямованих на передачу спірного майна будь-якій особі, відсутні підстави вважати [PERSON] добросовісним набувачем майна, оскільки останній не міг не знати про відсутність в нього будь-яких майнових прав на спірне майно. Натомість, в даному випадку слід застосувати положення ст.\~388 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача, оскільки спірна квартира придбана Відповідачем за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати ( [PERSON] ), про що набувач ( [PERSON] ) не знав і не міг знати (добросовісний набувач). А відтак, ураховуючи наведене, просить витребувати із приватної власності [PERSON] до комунальної власності територіальної громади м.\~Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 57,1\~кв.м., житловою площею 35,7\~кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1964087146101). Ухвалою суду від 04.01.2024\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.02.2024\~року підготовче судове засідання закрито та призначено судове засідання. У судових засіданнях представник позивача Франківської окружної\~прокуратури міста\~Львова Львівської\~областіпозовні вимоги підтримав із підстав, аналогічних викладеним у фабулі позовної заяви. Представниця Львівської міської ради позовні вимоги прокурора підтримала із аналогічних заявленим ним у фабулі позовної заяви підстав. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності у цивільній справі. Заперечення проти пред`явлених позовних вимог обґрунтовані наступним. Позивачем зазначається у позові та додаються документи, а саме, що у 2015 р. у власність Львівської міської ради було передано згідно Акта приймання передачі майна, а саме будинок по [ADDRESS] було передано від КЕВ Західного оперативного командування до ЛКП «Цитадель-Центр» відповідно до наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури від 30.09.2015\~р. На аркуші справи 69 міститься документ, що до складу об`єкта передачі належить: житловий будинок на [ADDRESS] в кількості 12 квартир. На аркуші справи 82 міститься лист Юридичного департаменту Львівської міської ради від 22.01.2023\~р., згідно якого Львівська міська рада у 2015\~році прийняла по будинку по [ADDRESS] лише 12 квартир, проте, як убачається з інвентаризаційної справи, квартир було 13. Зважаючи на вказані обставини Львівська міська рада у 2015 році не приймала спірну квартиру, дана квартира на балансі не перебуває, а тому витребування спірної квартири у власність Львівської міської ради є передчасним, поки позивачем не буде надано документів, що спірна квартира також була передана у власність позивача ЛМР. До матеріалів справи не долучено будь-яких доказів того, що ЛМР являється власником спірної квартири. Окрім того, позивачем не здобуто доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачу у справі було відомо про те, що спірна квартира вибула від власника незаконним шляхом. На підставі наведеного, у зв`язку із необґрунтованістю й безпідставністю пред`явлених позовних вимог, просить суд постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позову керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до [PERSON] про витребування майна. Щодо строку звернення позивача до суду зазначає наступне. 02.01.2024 р. прокуратурою подано позовну заяву до суду. Як зазначено в позові, що Франківською окружною прокуратурою міста Львова під час здійснення нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42022142080000041 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України встановлено підстави для звернення до суду із позовом про витребування квартири [ADDRESS] у власність територіальної громади м.\~Львова. Тобто, строк звернення до суду позивач обчислює із 19.04.2022\~р. Жодних заяв про поновлення строку позивачем не подається, хоча їм про ці обставини було відомо раніше. Зокрема, це підтверджується тим, що на 21.09.2020\~р. відповідача викликали в якості свідка у кримінальному провадженні від 12.06.2020\~р. №12020140050001716 за ознаками злочину передбаченого ч.\~3 ст.\~358 КК України. Дане кримінальне провадження стосувалося цієї ж квартири та факту її набуття. За наслідком даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.10.2020 у справі №461/7443/20 було накладено арешт на спірну квартиру. Зважаючи на те, що прокуратурі було відомо про вказані в позові обставини ще в червні 2020\~р., позов позивачем подано лише 02.01.2024 р., а тому строк звернення до суду з вказаним позовом пропущено. У правовідносинах, які регулюються ст. 388 ЦК України, право позивача порушується в момент вибуття майна з його володіння. Можливість захистити порушене право в суді у власника виникає від дня, коли він довідався або, вживши можливих та необхідних у такій ситуації заходів, міг довідатися про обставини вибуття майна з його володіння, в тому числі про особу першого незаконного володільця (першу особу, до якої майно перейшло у володіння). Коли йдеться про об`єкти нерухомого майна, такими заходами передусім є: 1)\~установлення позивачем фактичної неможливості здійснювати правомочність із володіння власним нерухомим майном (фізична неможливість позивача потрапити в будівлю тощо) та 2)\~ознайомлення позивача із реєстром речових прав, який ведеться відповідно до Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адже цей реєстр є публічним. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 №722 затверджено Порядок доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У п. 3 постанови зазначено, що тільки до 1\~жовтня 2015\~року до укладення договору про надання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримання електронного цифрового підпису для роботи з Державним реєстром прав суди, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи доходів і зборів, органи Служби безпеки та інші органи державної влади (посадові особи) мають право отримувати інформаційну довідку з Державного реєстру прав у паперовій формі, як за об`єктом нерухомого майна, так і за суб`єктом права на нього на підставі письмового запиту в органах державної реєстрації прав. Якщо в подальшому майно перейшло з володіння «першого набувача», який був невідомий, у володіння іншої особи («наступного набувача»), про що в реєстрі речових прав з`явився відповідний запис, то з цього моменту позовна давність розпочалася і саме від дня здійснення такого запису необхідно обчислювати перебіг позовної давності, адже з цього часу позивач вже міг довідатися про особу, яка володіє його майном. У постанові від 27.01.2021 року у справі №186/599/17 (провадження №61-159св19) КЦС ВС роз`яснив, що відповідно до ч.\~1 ст.\~261 ЦК України початок перебігу позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку ст.\~388 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна. Рішення, за яким спірна квартира перейшла у власність першого набувача прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Бацик М.Г. 19.11.2019 року; було відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що свідчить про появу в реєстрі речових прав відповідного запису, а відтак, можливість позивача довідатися про вказану обставину з огляду на публічність цього реєстру. У постановах від 11.09.2019 по справі №487/10132/14-ц (14-364цс19) та від 12.06.2019 по справі №487/10128/14-ц (14-473цс18) Велика Палата Верховного Суду зауважує, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то за загальним правилом позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Таким чином, визначаючи початок перебігу позовної давності у цьому спорі, слід враховувати, коли про порушене право довідалася або могла довідатися саме територіальна громада м.\~Львова в особі ЛМР чи її виконавчих органів, а не позивач (прокурор). Відтак, відповідач також акцентує на спливі позовної давності у вказаному спорі. З огляду на все вищевикладене просить суд відмовити у даному позові. У судових засіданнях представник відповідачки проти задоволення позову заперечив із аналогічних викладеним у відзиві підстав. У судове засідання від 19.06.2024 відповідачка та її повноважний представник не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Судові повістки відповідачці скеровувалися рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено адресату. Відповідно до п.\~1 ч.\~8 ст.\~128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.\~3 ст.\~223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представників ЛМР та відповідачки, оскільки в судових засіданнях сторони надали свої пояснення суду та в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про передачу нерухомого військового майна у м. Львові» від 03.02.2010 №193, уряд вирішив прийняти пропозицію Міністерства оборони та Львівської міської ради щодо передачі нерухомого військового майна (будівель та споруд, об`єктів житлового фонду і комунального призначення, інженерних мереж військових містечок) у м.\~Львові згідно з додатком, яким визначено перелік майна, що передається у власність територіальної громади міста Львова, зокрема, зазначено « [ADDRESS] , - 21 пог. метр». У відповідності до акта приймання-передачі військового майна №1, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради №614 від 21.10.2015 комісія,

Outcome: dismissed