Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

01.03.2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Шевченківського районного суду місто Львова у справі 2-1769/10 розірвано. У сторін є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачкою та фактично перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач добровільно не приймав участі ні у вихованні доньки, ні у її утриманні. У зв`язку з тим, що відповідач відмовлявся приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини, з нього за рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 17.09.2010 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких було змінено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 у справі №444/2433/17, відповідно до якого з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Примусове виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 у справі №444/2433/17 здійснювалось на підставі наказу суду від 02.03.2018 в межах виконавчого провадження АСВП [NUMBER] постійною затримкою у сплаті аліментів. 18.01.2024 [PERSON] досягнула повноліття і відповідач, як її батько, перестав повністю сплачувати аліменти на утримання дитини. На дату припинення стягнення з відповідача аліментів в межах виконавчого провадження АСВП [NUMBER] розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 40536 грн. 89 коп. і до цього часу погашення вказаної заборгованості відповідачем не здійснено. Так, відповідачем за період з листопада 2020 по травень 2023 було сплачено аліменти лише 7 (сім) разів на суму 14716 грн. 61 коп. У зв`язку і чим, з листопада 2020 заборгованість зі сплати аліментів відповідачем не погашалась, а лише накопичувалась. Постановою державного виконавця Миколаївського ВДВС у Стрийському районі ЗМУ МЮ (м.Львів) від 08.07.2022 року у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік на відповідача накладено штраф на користь держави у розмірі 6251 грн. 40 коп. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є здоровою особою працездатного віку, яка не має жодних обмежень щодо його працевлаштування. Незважаючи на вказане, відповідач не вчиняв жодних дій для отримання систематичних доходів, з яких мав би можливість сплачувати аліменти, в тому числі не займався своїм працевлаштуванням. У зв`язку з чим несплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини за такий значний період свідчить про умисне невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що тривала несплата відповідачем аліментів на утримання їх доньки грубо порушує її право на належне матеріальне утримання, оскільки дитина потребувала постійних і систематичних витрат, в тому числі на її харчування, медичний догляд, розвиток, навчання, відпочинок, оздоровлення тощо. Таким чином, вважає що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (пеню) за прострочення виконання обов`язку щодо сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період її неповноліття. Згідно з розрахунком, станом на 20.02.2024 року розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з листопада 2020 року з врахуванням накладеного на відповідача, як боржника у ВП [NUMBER], штрафу у розмірі 6251 грн. 40 коп., становить 66 875 грн. 10 коп. З урахуванням вимог ст.196 СК України, згідно якої розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується, розмір пені, яка підлягає стягненню з [PERSON] за порушення його зобов`язань по сплаті аліментів на утримання доньки становить 40536 грн. 89 коп. Окрім того, представник позивача в позові зазначає, що згідно з мдоговоро про надання професійної правничої допомоги № 02/01/24-ФО від 29.01.2024 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро "Галина Бідула та Партнери" в особі директора [PERSON] та представником позивача - адвокатом Бідулою Г.Д., розмір гонорару адвоката за підготування позову у даній справі становить 4 000,00 грн., які було сплачено позивачкою в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі наданої професійної допомоги від 22.02.2024 року. Таким чином, орієнтовний попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді, складається з коштів, витрачених для надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 000,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 40 536 (сорок тисяч п'ятсот тридцять шість) гривень 89 копійок, за період з 01.11.2020 року до 20.02.2024 року. А також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.04.2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засідання на 25.06.2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, 22.02.2024 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (арк.спр.38). 25.06.2024 року представник позивача - адвокат Бідула Т.Д. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Від нього повернувся конверт із поштовою кореспонденцією із відміткою на конверті причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] з 14.05.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк.спр.16). Відповідно до виписки з рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2010 року сторони шлюб розірвали. Рішення суду не оскаржувалось і набуло законної сили (арк.спр.17). У сторін в шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] \\. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 18). Із витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 21). Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 року в справі №444/2433/17 встановлено, що позов [PERSON] задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17.09.2010 року та ухвалено стягувати із [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає: [ADDRESS] , в користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає [ADDRESS] , працює вихователем, паспорт [NUMBER] , ІПН - [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 24.02.2018 року (арк. спр. 24-26). Із інформації про виконавче провадження встановлено, що в Миколаївському ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ перебуває стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 року у справі 444/2433/17, постанова про відкриття ВП [NUMBER] від 15.03.2018 (арк.спр.27-31, 32-33). Частиною 3 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості по аліментах (відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»), проведеного державним виконавцем по ВП [NUMBER] встановлено, що заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 18.01.2024 року становить 40 536 грн. 89 коп. (арк.спр.36-37). Відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). У постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно зі ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на користь позивача належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та наданого позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який проведено держаним виконавцем, суд погоджується із розміром неустойки (пені) по аліментах. Відповідно до статті 196 СК України, пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості. При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (правова позиції Верховного Суду у постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21). Як встановлено з наданого позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки (пені) за період з 01.11.2020 року по 20.02.2024 року розрахований відповідно до чинних норм законодавства та складає 66 875 грн. 10 коп. Сума заборгованості по аліментах складає 40 536 грн. 89 коп. Оскільки нарахована пеня значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, відтак, на підставі ст.196 СК України стягненню підлягає пеня в розмірі, що дорівнює 100% суми заборгованості, а саме 40 536 грн. 89 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів знайшли своє ствердження під час розгляду справи та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп., суд враховує наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подані ордер серії ВС №1249526, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №615 адвоката Бідула Г.Д., договір про надання професійної правничої допомоги №02/01/24-ФО від 29.01.2024 року укладений між [PERSON] та АБ "Галина Бідула та Партнери" в особі директора адвоката Бідула Г.Д. та акт приймання-передачі надання послуг відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №02/01/24-ФО.01 від 22.02.2024 року (арк. спр. 42-47). Беручи до уваги, що представником позивача були обґрунтовані вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суду надано докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зазначеному у заяві розмірі, суд дійшов висновку, що надані представником позивачки докази підтверджують понесення позивачкою витрат, які пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 4000 грн. витрат понесених позивачкою на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved