Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Мд, виданого 20.01.1998 року Магдалинівською селищною Радою народних депутатів. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що при оформленні документів на земельну ділянку загальною площею 0.24 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку /присадибна ділянка/ - 0.15 га, ведення особистого підсобного господарства - 0.09 га було встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ДП Мд, виданого 20.01.1998 року Магдалинівської селищною радою народних депутатів, невірно зазначено по батькові « [PERSON] », тоді як по паспорту « [PERSON] ». В позасудовому порядку вирішити це питання неможливо, тому заявниця просить в судовому порядку встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Мд, виданого 20.01.1998 року Магдалинівською селищною Радою народних депутатів на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 14.06.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення юридичного факту виходячи з наступних обставин справи. Так, предметом розглядує доведеність належності правовстановлюючого документу, яким є державний акт на право приватної власності на землю площею 0.24 гектари для будівництва та обслуговування житлового будинку /присадибна ділянка/ - 0.15 га та ведення особистого підсобного господарства 0.09 га серія ДП Мд б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3509, виданого 20.01.1998 року ім`я [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. За змістом ч. 4 ст. 294 ЦПК України\~передбачено, що справи окремого провадження розглядаються за участю заявника і заінтересованих осіб. Слідуючи приписам п. 6)\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 78 Земельного кодексу України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до чинної редакції\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.126 ЗК України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У той же час на момент дати видачі державного акту на право приватної власності на землю було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Разом з тим, ЗК України № 561-XII від 18.12.1990 року, тобто в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, визначалось, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23 ЗК України). З 01 січня 2013 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр», яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. При цьому,\~Законом України «Про Державний земельний кадастр»\~відмінено видачу державних актів на землю. Чинним законодавством України не передбачено порядку внесення змін до державних актів на право приватної власності на землю, видачі нових державних актів на право приватної власності на землю, тобто єдиною можливістю встановити факт належності заявниці державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,24 гектари, яка розташована на території [ADDRESS] , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної Ради народних депутатів від 14 липня 1997 р. № 168/3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3509, є встановлення даного факту у судовому порядку. Відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обияжень" з 01.01.2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як не передбачено і можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів. Окрім того, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою\~наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43\~та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою\~наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність. Таким чином, встановити даний факт іншим шляхом заявник не має можливості. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. З матеріалів справи слідує, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Магдалинівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, заявниця значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.4). Згідно картки платника податків заявниця значиться як « [PERSON] ». (а.с. 4 зв.стор.). Згідно рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 16.07.1996 року за № 119/8 [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку розміром 0.15 га та 0.09 га для ведення підсобного господарства. (а.с.6). Згідно рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 14.07.1997 року за № 163/3 [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0.15 га і 0.09 га для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.7). Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 20.01.1998 року [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної Ради народних депутатів № 168/3 від 14 липня 1997 р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.24 гектари. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку /присадибна ділянка/ - 0.15 га та ведення особистого підсобного господарства 0.09 га». Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3509. (а.с.5). З урахуванням наданих [PERSON] доказів та оскільки невідповідність в написанні по-батькові заявниці у правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації її права розпорядитись належним їй нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви\~\~ [PERSON] та встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю площею 0.24 гектари для будівництва та обслуговування житлового будинку /присадибна ділянка/ - 0.15 га та ведення особистого підсобного господарства 0.09 га, серія ДМ Мд № б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3509, виданого 20 січня 1998 року на ім`я [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає змогу здійснити реалізацію її законного права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved