Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Крайній О.В., з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за заявою [PERSON] до [PERSON] . Суд ухвалив рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 23 січня 2020 року, і до повноліття дитини. Як було роз`яснено, що на судовий наказ про стягнення аліментів не може бути подана заява про його скасування до суду, який його видав. Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Враховуючи набрання законної сили судового наказу від 03 березня 2023 року Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська про стягнення з аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 13.02.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду від 12 червня 2023 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська задоволено позов про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Cудового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 235/474/20 від 12.02.2020 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] частки всіх видів заробітку. Обґрунтуванням звернення до суду є вимога у зменшені розмірів аліментів, з однаковою часткою стягнення аліментів, враховуючи зазначені вище розміри аліментів по 1/4 частини, що в сумі змушує сплачувати відповідача 75% від місячної винагороди. Враховуючи достатній розмір, не дає можливості на сьогоденні потреби самого себе не говорячи вже про можливість допомагати батькам, орендувати житло, сплачувати комунальні послуги, харчуватися, нести витрати пов`язані з несенням служби. Позивач вважає, що на даний час матеріальний стан суттєво змінився, оскільки зросли: витрати на утримання дитини та дружини, враховуюче стрімке зростання цін на продукти харчування, послуги та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, оренди житла, кошти з щомісячної винагороди мають все більше випадків їх витрат на потреби під час несення служби. Враховуючи матеріальний стан [PERSON] вважає за можливе звернутися до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів враховуючи відповідно до витягу про стан нерухомого майна є власницею квартири, на даний час відкритий ФОП реєстраційний номер підприємства 8000464477 з відповідними КВЕДами 96.02 «про заняттям Надання послуг перукарнями та салонами краси», 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», та інша діяльність. Середній місячний дохід складає близько 30 000 грн. В своєму користуванні має останню модель мобільного телефону Apple iPhone 15, що безпосередньо вказує на фінансову можливість витрачати кошти на засоби зв`язку. Позивач не виключає можливість сплачувати аліменти у необхідному розмірі для гідного розвитку своєї дитини, також допомагати додатково окрім сплати аліментів. Вважає можливим навести розрахунок своїх місячних витрат по сплаті аліментів та враховуючи особисті витрати на потреби. Середня заробітна плата складає по різному в середньому 50 000грн 55 000грн. З них витрати за рішенням судів близько 40\~000 грн, оренда житла 12 000 грн, комунальні послуги 4500грн, місячне харчування близько 10\~000 грн, потреби пов`язані з несенням служби по різному але можуть досягати до 3000 грн, одяг та можливі витрати на ліки до 5000 грн, тобто ціль є пропорційне розподілення місячних заробітків між зобов`язаннями. Тому позивач бачить як нормальним розміром сплати аліментів у розмірі 1/6 що складає від 54 513грн 9 085,5 грн. \~ \~ \~ \~З урахуванням стану його доходів та витрат, які він несе щомісяця в сумарності дає підстави для звернення до суду з позовом про зменьшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд: \~ \~ \~ \~Постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 235/474/20 від 12.02.2020 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] з частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на стягнення 1/8 щомісячно до досягнення дитиною повноліття але не менш 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів які стягуються із [PERSON] на підставі судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 204/1799/23 від 12.06.2023 року на утримання дружини [PERSON] з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на 1/8 частку і до досягнення [PERSON] , [INFO] три річного віку тобто до [INFO] . Постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 204/1463/23 від 03.03.2023 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на стягнення 1/8 щомісячно до досягнення дитиною повноліття але не менш 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в пордку спрощеного позовного провадження та призначено судое засідання. Ухвалою суду від 11.04.20254 року та 30.05.2024 року прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] наддала суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить прийняти на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позов зазначила, що згідно долученої довідки позивачем до матеріалів судової справи, середня місячна заробітна плата за перші 6 місяців в 2023 році складає 57 217,00 грн (довідка наявна в матеріалах справи). Згідно довідки про виплату грошового забезпечення позивача від 13.06.2024 № 339 (надалі довідка № 339) за період 01.01.2023 по 31.12.2023, середня заробітна плата [PERSON] складає 56 499 грн 57 коп. на місяць \~ \~ \~ \~Згідно довідки про виплату грошового забезпечення позивача від 13.03.2024 № 340 (надалі довідка № 340) за період 01.01.2024 по 31.05.2024, середня заробітна плата [PERSON] складає 76 497,00 грн. Відповідно до наказу від 22.03.2024 № 135 o/c [PERSON] призначено інспектором відділу реагування патрульної поліції Покровського районного управління поліції. Отже, матеріальне становище позивача навпаки в 2024 році зросло у зв`язку з підвищимся по службі в Національній поліції в Донецькій області. Єдиними витратами позивача по виконанню за рішеннями суду є виплата аліментів на [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу № 235/474/20, виданий 12.02.2020 року, дана обставина підтверджена в довідках № 339, № 340 станом на 13.05.2024 року. При цьому, позивач не надав жодних доказів про добровільне виконання судового наказу від 03 березня 2023 року по справі № 204/1463/23 (надалі судовий наказ № 204/1463/23), виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року по справі № 204/1799/23 (наділі рішення суду по справі № 204/1799/23). Тобто, погіршення матеріального становища у зв`язку з набранням законної сили судового наказу № 204/1463/23, рішення суду по справі № 204/1799/23 та їх виконанню не підтверджено згідно цивільно процесуального законодавства України (ст. ст. 76 83 ЦПК України). Як вбачається з рішення суду по справі № 204/1799/23: «Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі», тобто при розгляді судової справи № 204/1799/23 [PERSON] був опізнаний про виконання ним судового наказу № 235/474/20, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 12.02.2020 року, та про набрання законної сили судового наказу № 204/1463/23, і добровільно погодився сплачувати аліменти на [PERSON] , відповідача 2 до досягання трирічного віку другою дитиною у визначених частках згідно, судового наказу № 204/1463/23 від 03.03.2023, рішення суду по справі № 204/1799/23 від 12.06.2023. \~ \~ \~ \~На думку предстаника відповідача заявлені підстави для зменшення розміру аліментів які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 235/474/20 від 12.02.2020 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на стягнення 1/8 щомісячно до досягнення дитиною повноліття але не менш 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку відсутні. \~ \~ \~ \~Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового наказу від 03 березня 2023 року по справі № 204/1463/23, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року по справі № 204/1799/23 його матеріальний стан суттєво погіршився, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, призначені згідно судового наказу № 235/474/20, виданого 12.02.2020 року; а навпаки як вбачається з довідки про виплату грошового забезпечення [PERSON] від 13.06.2024 № 340 за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 його матеріальне становище зросло, і, середня заробітна плата позивача за 5 місяців в 2024 році складає 76 497,00 грн на місяць. \~ \~ \~ \~Позивачем не надано і доказів зміни його стану здоров`я, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача просить суд відмовити у зменшенні розміру аліментів які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 235/474/20 від 12.02.2020 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на стягнення 1/8 щомісячно до досягнення дитиною повноліття але не менш 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 1 [PERSON] працює у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, з його заробітної плати утримуються аліменти. \~ \~ \~ \~Постановою головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу ДВС від 14.02.2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 23.01.2020 року і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Рішенням Красногвардійського ра \~ \~ \~ \~йонного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2023 року стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на 1/6 частину і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2023 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За\~статтею 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утриманні дітей, позивач посилався на те, що з нього стягуються аліменти на двох дітей та дружину у сукупному розмірі 75% від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, що суперечить вимогам чинного законодавства та ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В наказному, тобто безспірному порядку, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5ст.183 СК України). Відповідно до ч. 7\~ст. 170 ЦПК України\~у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161\~цього Кодексу\~боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у разі, якщо заявник подав заяву про видачу судового наказу, при цьому приховавши той факт, що з боржника вже стягуються аліменти на іншу дитину рішенням суду, або судовим наказом, тобто приховавши обставини щодо наявності іншої дитини, розмір аліментів може бути зменшено за позовом платника аліментів відповідно до ч. 7\~ст. 170 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Викладене дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Верховний суд зазначає, що така обставина як зміна сімейного стану, відповідно до положень\~статті 192 СК України\~є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14грудня 2022року у справі №727/1599/22(провадження№ 61-7814св22). Отже, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду на утримання дітей з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку боржника, та на утримання дружини також з частини до 1/8 частини всіх видів заробітку боржника. Зазначені обставини свідчать про те, що сімейний стан позивача по зрівнянні з тим, який був на час видачі судового наказу від 12.02.2020 року дійсно змінився. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Суд вважає, що стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] та після народження другої дитини сина [PERSON] , у позивача змінився сімейний стан. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина [PERSON] , оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру, - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, маються передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на користь відповідачів. Відповідно до ч.3\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»\~загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, у\~тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21.07.2021 у справі № 691/926/20 (провадження № 61-7627св21). Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що у позивача по справі змінився його сімейний стан, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з частини доходу до 1/6 частини доходу щомісячно, та стягнутих на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з частини доходу на 1/6 частину доходу щомісячно. А також зменшення розмірі аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, з частини до 1/6 частини. У новому розмірі аліменти повинні сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.). На підставі викладеного,

Outcome: partial