Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Ляр Д.Ю. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області через Електронний суд з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.06.2014 в сумі 42759, 28 грн., а також судові витрати у сумі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 27.03.2008, а згодом підписав Анкету-заяву №б/н від 27.06.2014, за якою йому було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, видано кредитну картку. Зазначає, що в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки, однак у процесі користування рахунком 25.10.2021 відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил користування послуг. Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, чого своєчасно не зробив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.01.2024 має заборгованість у 42759, 28 грн., з яких 34567, 60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8191, 68 грн. заборгованість за простроченими відсотками. У судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав Анкету-заяву б/н від 27.03.2008. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.06.2014. Відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з якими останній ознайомився та зобов`язувався виконувати. Відтак шляхом підписання відповідачем вищевказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку між сторонами укладено договір №б/н. З довідки про кредитні картки видно, що відповідачу 27.03.2008 надано кредитну картку, терміном дії 03/12, а 27.06.2014 було надано кредитну картку з кінцевим терміном дії 07/17 й наступні, строком дії до 02/23. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача видно, що старт карткового рахунку датований 27.03.2008, зміна кредитного ліміту відбувалася неодноразово, зокрема 27.06.2014 й становила суму у 4000 грн., надалі відбулися зміни кредитного ліміту, зокрема 19.07.2017 кредитний ліміт збільшено до суми 35000 грн., після чого розмір кредитного ліміту 03.03.2023 зменшено до суми 0 грн. До кредитного договору позивач додав заяву про приєднання до мов та Правил надання банківських послуг, в якій містяться умови кредитування, підписану 25.10.2021, в якій міститься зокрема інформація про строк пільгового періоду, базову відсоткову ставку в місяць, розмір щомісячних платежів, термін внесення щомісячних платежів тощо. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.06.2014 з`ясовано, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого така станом на 29.01.2024 має заборгованість у 42759, 28 грн., з яких 34567, 60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8191, 68 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Разом з тим, з вказаного розрахунку заборгованості видно, що відповідач частково вносив кошти на погашення заборгованості, зокрема така станом на 19.11.2021 була відсутня. У відповідності до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. У частинах першій та третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що позивачем надано докази порушення та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, приймаючи до уваги те, що відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем як банком не надав, наданий останнім розрахунок заборгованості не спростував, а тому суд приходить до переконання, що даний позов підлягає до задоволення в обсязі заявлених позовних вимог. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved