Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини. Заявлені вимоги мотивував тим, що 03.10.2014 між ним та заінтересованою особою [PERSON] в відділі ДРАЦС реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 182. Від цього шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . На даний час вони із [PERSON] проживають окремо. Фактично сімейні відносини між ними припинилися раніше, а рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2024 шлюб між ними розірвано. Вже більше року вони з [PERSON] не проживають разом як сім`я, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, стали чужими один одному людьми. [PERSON] з донькою проживає в квартирі своїх батьків в [ADDRESS] . Починаючи з квітня 2023 року і на час звернення із заявою до суду спільний син сторін [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом із заявником та своєю бабусею, а його матір`ю - [PERSON] в квартирі, що належить заявнику та його матері на праві спільної сумісної власності за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні. Заявник повідомив, що він одноособово займається утриманням сина, його вихованням та зазначив, що встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітнього сина необхідне йому для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків, отримання права на податкові соціальні пільги, можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з дитиною. Крім цього, встановлення даного факту породить юридичні наслідки, які виразяться в можливості йому одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини, а також в майбутньому для подальшого оформлення документів щодо переміщення дитини та можливості зміни місця проживання та розвитку сина в безпечних умовах, зняття з реєстрації та реєстрації місця проживання сина, а також в наданні йому можливості на звільнення з військової служби. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки напряму впливає на його права та обов`язки та інтереси дитини, яка перебуває на його самостійному вихованні, при цьому заявник не має іншої можливості підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного юридичного факту. Тому звертається до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої заявлені вимоги підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно поданої письмової заяви просить справу розглянути за її відсутності. Заявлені вимоги визнає та просить їх задовольнити. Уповноважений представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради в судове засідання не з`явився при цьому від начальника служби [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради. Заявлені [PERSON] вимоги визнають у повному обсязі та, зважаючи на наявні в справі докази, проти їх задоволення не заперечують. Судове рішення просить прийняти на розгляд суду. Уповноважений представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився при цьому від командира в/ч [NUMBER] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника військової частини [NUMBER] . Заявлені [PERSON] вимоги визнають у повному обсязі і проти їх задоволення не заперечують. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 жовтня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2024 року. Від сумісного проживання у них є двоє неповнолітніх дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.03.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницької області, актовий запис №46 від 04.03.2015 року, батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2023 року Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №44 від 21.02.2023 року батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , значаться також [PERSON] та [PERSON] . Вже більше року [PERSON] та [PERSON] разом не проживають як сім`я, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, стали чужими один одному людьми. [PERSON] з донькою проживає в квартирі своїх батьків в [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру Калинівської територіальної громади від 20.02.2024 року про зареєстроване їх місце проживання , а також довідкою №363 від 24.04.2024 року Калинівської міської ради про склад сім`ї. Відповідно до копії договору дарування, посвідченого 30.07.2003 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвою Л.М., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №367932869 про реєстрацію за заявником права власності на 2/3 частки вищевказаної квартири, сформованого 29.02.2024 року державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області, заявникові та його матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї за №411, виданої КП «Управляюча компанія «Житловик» м. Калинівки 18.04.2024, син заявника [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом із заявником [PERSON] та своєю бабусею, а матір`ю заявника - [PERSON] в квартирі, що належить йому та його матері на праві спільної сумісної власності за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з витягів з реєстру Калинівської територіальної громади від 20.02.2024 року про реєстрацію місця проживання, сформованими відділом надання адміністративних послуг Калинівської міської ради, син заявника [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з батьком [PERSON] в належній йому та його матері квартирі по [ADDRESS] . Крім того, з Акту обстеження умов проживання, складеного 22.04.2024 за наслідками проведеного комісією в складі: завідувача відділення соціальної служби сім`ї, дітей та молоді КУ «Територіальний центр надання соціальних послуг» Калинівської міської ради Вдовиченка Ю.О., головного спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради Трохименко О.П., ФСР відділення соціальної служби сім`ї, дітей та молоді КУ «Територіальний центр надання соціальних послуг» Калинівської міської ради Гончарук С.Г., обстеження умов проживання за заявою [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають та мають зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , заявник; [PERSON] , [INFO] , мати заявника, син заявника [PERSON] , [INFO] та за вищевказаною адресою створені всі належні соціально-побутові та гігієнічні умови для проживання та виховання і розвитку малолітнього сина заявника [PERSON] , який дійсно проживає разом з ним і він як батько приймає участь в навчальному та повсякденному житті свого сина, піклується про його духовний та моральний розвиток, підтримує його прагнення та уподобання, проводить велику кількість вільного часу в спілкуванні з сином, займається його вихованням, задовольняє його всебічні потреби. Як вбачається з матеріалів позовної заяви усі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього сина заявника [PERSON] , починаючи з квітня 2023 року по даний час, вирішуються заявником самостійно, без участі матері дитини. На протязі всього цього часу [PERSON] абсолютно ніякої участі в утриманні і вихованні сина не приймає, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, самоусунулася від необхідності матеріального забезпечення сина, не піклується про свою дитину. На протязі цього часу, що заявник [PERSON] з сином [PERSON] проживають окремо від його матері, остання виїздила за кордон в Італію, проживала там по декілька місяців. В даний час вона разом з їх неповнолітньою донькою [PERSON] планує виїжджати за кордон на постійне місце проживання до свого батька [PERSON] в Італію, оскільки останній тривалий час там проживає та має «пермессо ди соджорно» - посвідку, яка дозволяє йому законно проживати в Італії. Згідно довідки № 99, виданої [PERSON] 23.04.2024 Калинівським ліцеєм №1, заявник повністю опікуюся сином [PERSON] , утримує його, турбується про його стан здоров`я, купує всі необхідні речі, взуття, одяг, предмети гігієни, продукти харчування, ліки, виховує його та доглядає. Син закінчує 3 клас ліцею №1 Калинівської міської ради Вінницької області. З метою забезпечення гармонійного розвитку свого сина заявник прикладає усі свої зусилля та можливості. Він повністю слідкує за належним розвитком і навчанням [PERSON] , допомагає та перевіряє виконання ним домашніх завдань, відвідує батьківські збори, регулярно спілкуюся з класним керівником, приймає участь в ремонті класної кімнати, підтримує постійний зв`язок з навчальним закладом. Він постійно приводять та забирає [PERSON] з ліцею. Крім цього, син заявника [PERSON] багато років відвідує гурток хокею на траві Калинівської ДЮСШ «Авангард». Заявник, як його батько, постійно приводить його на тренування та на змагання, спілкується з тренерами, контролює його заняття, купує необхідний спортивний інвентар, супроводжує на змаганнях, які проводяться за межами м. Калинівки, присутній на батьківських зборах, в усьому підтримує свою дитину, розділяє його захоплення. Йому допомагає його мати - бабуся [PERSON] . Натомість, мати [PERSON] ніякої участі і підтримки не надає, спортивними досягненнями свого сина не цікавиться. Даний факт підтверджується довідкою цього закладу №41 від 23.04.2024 року з якої вбачається, що син заявника має гарні досягнення та нагороди в цьому виді спорту, був учасником міжнародних змагань в м. Люблянка (Польщі), де був визнаний найкращим молодим гравцем змагань. Також заявник слідкує за належним розвитком та навчанням дитини організовує та оплачує додаткові заняття сина з педагогам з англійської мови, завозить його автомобілем на вихідні до цього репетитора. Матір дитини в цьому участі також не приймає. Заявник самостійно організовує та оплачує дозвілля та відпочинок сина [PERSON] . Так як у нього нормований робочий день по місцю його служби та вихідні дні згідно календаря він має можливість в вільний час гуляти з сином. Вони з сином відвідують кафе, дитячі майданчики, зоопарк та парк відпочинку в м. Вінниці, кінотеатри в м. Вінниці, дитячий ігровий майданчик «Країна мрій», льодовий клуб, бази відпочинку тощо. Згідно довідки КП «Калинівський міський центр первинної медико-соціальної допомоги» від 22.04.2024 року заявник приймає участь в медичних оглядах сина, приводить його на планові профілактичні щеплення, а також в разі захворювання дитини. Остання дата візиту до сімейного лікаря - 19.04.2024 року. Як вбачається з матеріалів справи заявник раніше не судимий, не зловживає алкоголем та тютюном, веде моральний та здоровий спосіб життя, має стабільний самостійний немалий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, задовольнити гармонійний розвиток його особистості. По місцю проживання та служби характеризується з позитивної сторони. Вищевказані обставини підтверджуються Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості ВР-002860181 МВС України; виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих «Калинівським міським центром первинної медико-соціальної допомоги» Калинівської міської ради; характеристикою КП «Управляюча компанія «Житловик» м. Калинівка за №95 від 01.05.2024; довідкою про доходи №132, виданої [PERSON] в/ч [NUMBER] 05.04.2024; службовою характеристикою на [PERSON] , виданою в/ч [NUMBER] . Крім того, факт перебування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на самостійному утриманні та вихованні заявника також підтверджується нотаріально посвідченими поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON] , яким відомі обставини даної справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що між заявником [PERSON] та його неповнолітнім сином [PERSON] склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність один до одного. Неповнолітній [PERSON] соціально адаптований до умов проживання разом із батьком - заявником по справі, який забезпечує дитині розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі рідних та друзів, до яких дитина звикла. Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду за захистом конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції гарантується. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК У країни, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведені у цій заяві обставинами підтверджують, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на самостійному вихованні і догляді заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів дитини та прав заявника, як батька. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При цьому, судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON] не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини. Судом встановлено та визнано заінтересованою особою [PERSON] те, що неповнолітній син [PERSON] проживає зі своїм батьком [PERSON] , який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. Відтак, враховуючи встановлені судом обставини та зважаючи на те, що від встановлення факту самостійного виховання дитини до 18 років заявником [PERSON] залежить виникнення права останнього на соціальну допомогу, як особи, яка самостійно виховує дитину до 18 років, з огляду на той факт, що [PERSON] визнала вимоги заявника в повному обсязі, заява підлягає задоволенню. Оскільки заявник не вимагав відшкодування судових витрат понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України не вирішувалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved