Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

03.06.2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Іваницький А.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 31.08.2019 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Водночас, спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З січня 2024 року сторони проживають окремо. Позивач вказує, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, а тому просить поданий позов задовільнити, розірвати шлюб між ним та [PERSON] без надання строку на примирення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2024 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, задоволення позову підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 серпня 2019 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 137, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.08.2019 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підвтерджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2020 року. На даний час сім`я розпалася остаточно, відновити її неможливо. Спільне життя між сторонами не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, у зв`язку з чим вирішили розірвати шлюб. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та спільне не бажання подружжя відновлювати сім`ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Оскільки позивач не наполягає на вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір з відповідачки в порядку ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved