Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд: - визнати за нею в порядку спадкування за законом право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 3,76 в умовних кадастрових гектарах із земель реформованого КСП «ім. Постишева», Іванковецької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтовано тим, [INFO] помер батько позивачки та третьої особи [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. щодо оформлення спадкових прав, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Зазначене перешкоджає позивачу оформити спадщину, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 04.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано матеріали спадкової справи. 20.03.2024 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 4/2021, заведена до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 28.03.2024 клопотання позивача задоволено. Залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - [PERSON] , [INFO] . Виключено [PERSON] з кола третіх осіб. Ухвалою суду від 27.05.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Гуменюк О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідачі Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, Бердичівська районна державна адміністрації Житомирської області свою позицію суду не повідомили. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок прийняття спадщини регулюється ст. 1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як зазначено у п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 524 Цивільного Кодексу УРСР 1963 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УСРС 1963 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Як зазначено у ст. 548 ЦК УРСР 1963, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України,Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Померлий [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач змінила прізвище на " [PERSON] " [INFO] після реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] , 1944 р.н., 20.05.1978 було видано трудову книжку колгоспника, у якій вказано, що, зокрема, рік вступу у члени колгоспу 1971, колгосп ім. Постишева. [PERSON] працював у колгоспі ім.\~Постишева, а у подальшому у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім.\~Постишева, з 1971\~р. на посаді механізатора та був звільнений з роботи 06.02.1999\~р. за власним бажанням. [PERSON] був виведений із членів Колективного сільськогосподарського підприємству ім. Постишева рішенням звітно-виборних зборів уповноважених членів, зафіксованим у протоколі № 1 від 04.02.1997, що підтверджується листом від 05.10.2020 №156 Архівного сектору Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області. [PERSON] не було включено до списку, який є додатком до державного акту серії ЖТ 02-09 № 000021, який було видано 07.02.1996, на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Постишева на території Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області., сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виготовлявся, що підтверджується листом від 25.09.2020 Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. [PERSON] , будучи членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Постишева, не був включений до списку громадян членів цього підприємства, які мають право на земельну частку (пай). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.12.2022 справа № 274/3025/21, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] - задоволено. Визнано за [PERSON] право на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 3,76 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Постишева на території Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Вказаним рішенням встановлено, що невключення [PERSON] до списку громадян Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Постишева, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до виданого 07.02.1996 державного акта серії ЖТ 02-09 № 000021 на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства на землю, не могло позбавити його права на земельну частку (пай), а відтак [PERSON] набув право на цю земельну частку (пай). Також встановлено, що померлий [PERSON] на момент його смерті мав право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель реформованого КСП «ім. Постишева», Іванковецької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, незважаючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Розмір земельної частки (паю) по Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Постишева в умовних кадастрових гектарах складає 3,76, що підтверджується листом від 25.09.2020 № 29-6-0.16-679/112-20 Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем 1/2 частини земельної частки (паю) розміром 3,76 в умовних кадастрових гектарах із земель реформованого КСП «ім. Постишева», Іванковецької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, що як наслідок до позивача переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця в цій частині. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. за № 16/02-31 від 22.01.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на 1/2 частини земельної частки (паю) розміром 3,76 в умовних кадастрових гектарах із земель реформованого КСП «ім. Постишева», Іванковецької сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області у зв`язку з відсутність у неї документа, що посвідчує право спадкодавця на вказану земельну частку (пай). Оформити право на земельну частку (пай) позивач не в змозі у позасудовому порядку, у зв`язку з нотаріальною відмовою не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] . Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки спадкодавець [PERSON] , як колишній член КСП «ім. Постишева», набув право на земельну частку(пай) у колективній власності на землю, проте не отримав за життя сертифікат на земельну частку (пай), що позбавило можливості позивача оформити спадкові права у нотаріуса, наявні підстави для визнання за позивачем права на 1/2 частину земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved