Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

10 червня 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яка здана до відправки через поштове відділення 03 червня 2024р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 квітня 2024р. [PERSON] стало відомо про виконавче провадження №65387064, відкрите за заявою ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» з примусового виконання виконавчого напису №85781, вчиненого 31 жовтня 2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 13928,50 грн., як заборгованість за договором про надання кредиту. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки між позивачем та відповідачем не існує жодних невиконаних договірних зобов`язань та, як наслідок, заборгованість відсутня. Зазначає, що [PERSON] не відомо на підставі яких документів приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис та встановлено безспірність заборгованості, оскільки позивач жодних повідомлень не отримувала. Вважає, що виконавчий напис №85781 від 31.10.2020р. вчинено з порушенням вимог законодавства, зокрема, не було з`ясовано питання безспірності заборгованості, а кредитний договір, з якого виникла заборгованість у сумі 13928,50 грн., нотаріально не посвідчувався. З огляду на зазначене, просить виконавчий напис № 85781 від 31.10.2020р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 13928,50 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню; стягнути із відповідача на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 10.06.2024р. до відкриття провадження у справі вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 85781 від 31.10.2020р. про стягнення з [PERSON] користь ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» коштів на загальну суму 13928,50 грн. у виконавчому провадженні № 65387064, відкритому 11 травня 2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. Ухвалою суду від 11.06.2024р. відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 02 липня 2024 року о 09 год. 00 хв., в яке викликались учасники справи. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання за адресами проживання та місця знаходження (праці), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28-33), в таке засідання не з`явилися. При цьому, 27 червня 2024р. в суд засобами електронного зв`язку від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 34-35) Інші учасники справи жодних заяв чи клопотань не подали, відповідач правом на подачу відзиву, а третя особа - письмових пояснень не скористалися. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 28, 31) і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 25 січня 2020 року між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено у простій письмовій формі договір № 809072842 та додаткову угоду від 14.02.2020р. до Договору №809072842 від 25.01.2020р. (надалі - Договір) (а.с. 16-18). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. вищезгаданого Договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4500 гри 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Кредит надається (Договір укладається) строком на 20 днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Згідно з п.п. 1.3., 1.4. Договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). У п.2.1.1.1. Договору визначено, що Товариство має право вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором. Натомість, відповідно до п.п. 1.6., 2.2.2.1. Договору Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору; вчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Згідно з п. 3.1. Договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України. Крім цього, відповідно до п.п. 1, 3, 4 Додаткової угоди від 14.02.2020р. до Договору №809072842 від 25.01.2020р. сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання Позичальником умов Договору та на підставі звернення Позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 809072842 від 25.01.2020р. (надалі «Договір»), на наступну кількість днів: двадцять дев`ять. Починаючи з 14.02.2020р., Позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Ця Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між Сторонами з 14.02.2020р. 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 85781 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 809072842 від 25.01.2020р., укладеним з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/118-01 від 28.11.2018 є ТзОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованості в розмірі 13928,50 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 4500,00 грн., простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 8228,50 грн., а також 1200,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 15). З тексту Виконавчого напису вбачається, що нотаріус Горай О.С. при його вчиненні керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Заява ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису № 85781, виданого 31.10.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., надійшла приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Кондрюку К.О. 11 травня 2021 року (а.с. 15). В цей же день, 11 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. за заявою стягувача на підставі виконавчого напису №85781 від 31.10.2020р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65387064, в межах якого 04 квітня 2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 14, 19). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ст. 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У підпункті 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі - Порядок), визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016р. скасовано; визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, змін, які вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів шляхом доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічної правова позиція зазначена в постановах ВС від 15.04.2020р. по справі №158/2157/17, від 21.10.2020р. по справі №172/1652/18, в постанові ВП ВС від 21.09.2021р. по справі № 910/10374/17. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що останній, звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, надав останньому для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, відповідно заборгованість за кредитним договором не є безспірною, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути 1816, 80 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача [PERSON] разом із позовною заявою надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу наступні документи: договір про надання правової допомоги № 08/04 від 08.04.2024р., додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 08/04 від 08.04.2024р., квитанцію до прибуткового касового ордера № 18 від 08.04.2024р., згідно з якою позивачем сплачено 3000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1285830 від 31.05.2024р. (а.с. 9, 11-12, 13). Як вбачається із додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 08/04 від 08.04.2024р., сторони дійшли згоди, що гонорар за надання правової допомоги згідно з Договором № 08/04 від 08.04.2024р. сплачується клієнтом у розмірі 3000,00 грн. за підготовку, подання позовної заяви та ведення в суді першої інстанції справи; сума гонорару включає вчинення всіх необхідних процесуальних дій для ведення справи в суді першої інстанції, зокрема, але не виключно подання запитів, позову, клопотань про витребування доказів, процесуальних заяв, відповіді на відзив, письмових пояснень, участь у судових засіданнях, тощо. Отже, судом встановлено, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вказаному додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 08/04 від 08.04.2024р. у вигляді фіксованої суми 3000, 00 грн. і не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Дослідивши надані представником позивача докази щодо витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 3000, 00 грн. є обґрунтованими і розумними та підлягають стягненню з ТзОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172,

Outcome: approved