Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить виділити йому в натурі належну 1/2 частину із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , та визнати за ним право власності на частину будинку, що складається із приміщень: № 1-1 (коридор), площею 3,60 кв.м; № 1-2 (комора), площею 1,40 кв.м; № 1-3 (кухня), площею 10,20 кв.м; № 1-4 (житлова), площею 8,50 кв.м; № 1-5 (житлова), площею 14,80 кв.м; загальною площею 38,50 кв.м., житловою площею 23,30 кв.м., допоміжною площею 15,20 кв.м.; з господарських будівель та споруд ганок «а», сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г», хвіртка «1», огорожа «2», ворота «3». Посилається на те, що 21 травня 2001 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької нотаріальної контори на його ім`я було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстровий № 719) на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , та зареєстровано право власності на нього. Власником іншої 1/2 частини будинку є відповідач по справі. Даний житловий будинок має два окремі вході, у користуванні кожного із учасників перебувають визначені житлові приміщення, вони мають різні комунальні лічильники та їм присвоєно різні поштові адреси. Відповідним висновком була встановлена технічна можливість поділу даного будинку в натурі. Відповідач в добровільному порядку укласти договір про поділ (виділ) в натурі належного їм будинку відмовляється, що стало причиною звернення до суду із даним позовом. Ухвалою від 16 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.32). Ухвалою від 22 травня 2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.50). В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги вони підтримують, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено наступне. 21 травня 2001 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 21 травня 2001 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори, на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 180 від 04 березня 2024 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 193 від 11 квітня 2024 року (а.с.6) 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 38,50 кв.м., житловою площею 23.30 кв.м., належній [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Іншій 1/2 частині будинку, житловою площею 41,00 кв.м., житловою площею 41,00 кв.м., що належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 194 від 11 квітня 2024 року (а.с.7) частини житлового будинку [PERSON] та [PERSON] є відокремленими, мають окремі входи, окремі лічильники , їм присвоєно окремі поштові адреси. Відповідно до\~висновку ФОП\~ [PERSON] від\~22\~січня 2024\~року (а.с.9)\~ поділ\~житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , є технічно можливим. Відповідно до довідки № 966/1 від 16 червня 2024 року (а.с. 42), виданої експертом Іванюком В.І., самочинного будівництва, реконструкцій та реставрацій, які потребують відповідних погоджень, не виявлено. Суд приймає до уваги подані позивачем та його представником докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 26 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.2 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2ст. 183 ЦК). Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. З аналізу вищезазначених правових норм слідує, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В судовому засіданні встановлено факт належності позивачу частини житлового будинку та господарських будівель, які відповідно до висновку експерта можуть бути виділені із загального майна приватної спільної часткової власності в натурі у самостійний об`єкт нерухомості, самочинного будівництва, реконструкцій не встановлено. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача підлягає судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.355, 356, 358, 364, 367 ЦК України,

Outcome: approved