Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У травні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, відповідно до якої позивач просить суд: визнати громадянина України [PERSON] батьком громадянина України [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису № 1032 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 04 червня 2009 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), записавши [PERSON] батьком дитини. В обґрунтування позову зазначає про те, що [PERSON] , [INFO] , відповідно до розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.03.2024 року №193 здійснює піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , якому розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2024 року №95 надано статус дитини-сироти. [PERSON] є спільним сином її брата [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 04 червня 2009 року було складено актовий запис №1032 про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно якого батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] . [PERSON] зареєструвала дитину у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) самостійно, на власний розсуд, прізвище та по-батькові дитини вказала зі своїх слів, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 21.12.2023 року №00042841281 Позивачкою вказано, що їй відомо, [PERSON] з 2008 року по 2014 рік проживала однією сім`ю без реєстрації шлюбу з її братом [PERSON] . В зареєстрованому шлюбі [PERSON] на момент народження [PERSON] не перебувала. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, прізвище « [PERSON] » є прізвищем [PERSON] по її батьку. У позовній заяві вказано, що відповідач протягом всього часу від народження [PERSON] визнавав себе його батьком, займався вихованням та всебічним розвитком сина. Після смерті [PERSON] відповідач тимчасово забрав [PERSON] до себе жити, надавав йому моральну підтримку та продовжує займатись його духовним та фізичним розвитком і надалі, оскільки стверджує, що саме він є його батьком. Однак, чи являється відповідач біологічним батьком дитини позивачці достовірно відомо не було у зв`язку із чим, з метою підтвердження біологічного батьківства Відповідача, вона звернулась 18.03.2024 року до медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярно- генетичного експертного дослідження та згідно наданого Висновку від 05.04.2024 року №42123: Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. Позовна заява мотивована тим, що відповідач є біологічним батьком дитини - [PERSON] та відповідно до законодавства України позивач, як піклувальник, має право на пред`явлення позову про визнання батьківства, вважає за необхідне визнати батьківство відповідача, виключити відомості про [PERSON] , як батька з актового запису № 1032, складеного 04 червня 2009 Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження [INFO] [PERSON] та внести зміни до актового запису № 1032, записавши [PERSON] , [INFO] , батьком дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загальне позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 23.05.2024 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] у якій він зазначає, що позов визнає у повному обсязі та просить задовольнити вимоги [PERSON] про визнання батьківства, оскільки [PERSON] дійсно є його сином. У підготовчому судовому засіданні 26 червня 2024 року позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні 26 червня 2024 року позовні вимоги визнав, вказав, що він визнає, що він є батьком [PERSON] , що також підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження. Представник третьої особи - Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у підготовче судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Однак 25 червня 2024 року подала до суду клопотання, у якому просила справу розглядати за відсутності представника. Вислухавши позивачки та відповідача, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис №1032 (а.с. 21). Згідно якого батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] зареєструвала дитину у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) самостійно, зі своїх слів, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 21.12.2023 року №00042841281 (а.с. 23-24). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, прізвище « [PERSON] » є прізвищем [PERSON] по її батьку (а.с. 22). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). Як стверджує позивач, що [PERSON] з 2008 року по 2014 рік проживала однією сім`ю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . В зареєстрованому шлюбі [PERSON] на момент народження [PERSON] не перебувала. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могли дізнатися про своє батьківство. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved