Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

представник адвокат Кабриль Ю.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, та понесені витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначила, що 10.05.2008 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області розірвано 19.01.2024. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має стабільний заробіток, добровільно коштів на утримання дітей надавати не бажає. Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження та постановлено здійснювати судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача адвоката Кабриль Ю.В. 20.06.2024 надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 17.06.2024 надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Згідно поданого клопотання просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.01.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Лосинівської селищної ради від 26.03.2024 № 95 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання дітей» затверджено висновок органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання дітей», відповідно якого встановлено місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації та фактичного проживання матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст.182 СК України, бере до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю, батько матеріальної допомоги на утримання не надає; та враховує розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, речами особистої гігієни, тощо. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи аліменти у розмірі1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд враховує вказані вище положення матеріального закону, вимоги позивача, який бажає саме в такому розмірі стягнути аліменти, а тому вважає за можливе позов задовольнити повністю. Вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітніх дітей в даній справі. Разом з тим, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров`я, тощо. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Положеннями ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень ч.1, п.1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повТаке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повТаке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звТаке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У позові заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. В обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано ордер серія АІ №1584933 від 08.04.2024, Договір №07/11 від 07.11.2023. Відповідно до ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду та значенням справи для сторони. Зважаючи на положення ч.4, ч.5 ст.\~137, п. 2 ч.3 ст.\~141 ЦПК України, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, заперечення відповідача щодо вимог про відшкодування коштів за правничу допомогу, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача за консультацію, написання та подання позову до суду, підлягає стягненню 2500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. на користь держави.

Outcome: partial