Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Просив суд, з урахування збільшених позовних вимог, стягнути з КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення на роботі з посади 0,75 лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу та посади 0,25 ставки лікаря-хірурга загальнохірургічного кабінету поліклініки лікувального відділення консультативно-діагностичного центру; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200000 грн.; судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2023 року по цивільній справі №569/13017/22, яке набрало законної сили 02 грудня 2023 року його було поновлено на роботі в Комунальному некомерційному підприємстві «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на посаді 0,75 ставки лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу, постійно, та на 0,25 ставки лікаря-хірурга загально хірургічного кабінету поліклініки лікувального відділення консультативно-діагностичного центру, постійно, та дозволено сумісництво 0,25 ставки за посадою лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу. 23.01.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Авдєєнко В.В. позов підтримали та, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і підстави, а також на надані сторонами письмові докази. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, вказавши, що оскільки рішенням суду\~ [PERSON] \~було поновлено\~на роботі,\~тому позов\~в частині\~стягнення на\~його користь\~середньомісячного заробітку\~за час\~вимушеного прогулу\~підлягає до задоволення. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, та висловлені у судовому засіданні, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивача по справі [PERSON] рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2023 року у цивільній справі №569/13017/22, яке набрало законної сили 02 грудня 2023 року, було поновлено на роботі в Комунальному некомерційному підприємстві «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на посаді 0,75 ставки лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу, постійно, та на 0,25 ставки лікаря-хірурга загально хірургічного кабінету поліклініки лікувального відділення консультативно-діагностичного центру, постійно, та дозволено сумісництво 0,25 ставки за посадою лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу з 01.09.2022 по 31.12.2022. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Як зазначено в Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. З дослідженої в судовому засіданні довідки про середню заробітну плату [PERSON] , лікар-статистик 0,75 ставки і за сумісництвом 0,25 ставки, кабінету медичної статистики за останні два календарні місяці роботи, що перебували місяцю, в якому він був звільнений за №490 від 19.03.2024 виданої за підписом головного бухгалтера та бухгалтера КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради вбачається, що згідно наказу №164-к від 29.08.2022 року [PERSON] прийнятий з 01.09.2022 р. на посаду 0,75 лікаря-статистика кабінету медичної статистики за основним місцем роботи та дозволено 0,25 ставки лікаря-статистика кабінету медичної статистики. Наказ №167-к від 31.08.2022 р. скасовано наказ Про прийняття на роботу №164-к від 29.08.2022 р. Наказом №169-к від 01.09.2022 р. скасовано наказ №167-к від 31.08.2022р. Наказ №170-к від 02.09.2022 визнано таким, що втратив чинність наказ №169-к від 01.09.2022 р. Відповідно до вищеперерахованого, табель обліку робочого часу в бухгалтерію не було здано, заробітна плата [PERSON] лікаря-статистика кабінету медичної статистики не була нарахована. Згідно тарифікаційних списків заробітна плата [PERSON] , лікаря-статистика становить станом на 01.09.2022 року: 1. За основним місцем роботи 0,75 ставки: оклад 4925,25 грн., вислуга років 20% - 985,05 грн., разом: 5910,30 грн. Доплата відповідно до Постанови КМУ №28 №2 від 12.01.2022 року «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорон здоров`я» та наказу №121/3-од від 27.09.2022 року КНП «Кременецька опорна лікарня», далі доплата медикам, становила: 9089,70 грн. Разом 15000,00 грн. 2. За сумісництвом 0,25 ставки: оклад 1641,75 грн., вислуга років 328,25 грн., доплата медикам 3029,90 грн. разом 5000,00 грн. (Дані за місяць розрахунковий вересень 22, кількість робочих днів у розрахунковому періоді 22). Згіднно довідки про середню заробітну плату [PERSON] , лікар-хірург за сумісництвом 0,25 ставки, загально хірургічного відділення за останні два календарні місяці роботи, що перебували місяцю, в якому він був звільнений за №489 від 19.03.2024 виданої за підписом головного бухгалтера та бухгалтера КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради вбачається, що згідно наказу №164-к від 29.08.2022 року [PERSON] прийнятий з 01.09.2022 р. на посаду 0,25 лікаря-хірурга загально хірургічного кабінету лікувального відділення консультативно-діагностичного центру за основним місцем роботи. Наказ №167-к від 31.08.2022 р. скасовано наказ Про прийняття на роботу №164-к від 29.08.2022 р. Наказом №169-к від 01.09.2022 р. скасовано наказ №167-к від 31.08.2022 р. Наказ №170-к від 02.09.2022 визнано таким, що втратив чинність наказ №169-к від 01.09.2022 р. Відповідно до вищеперерахованого, табель обліку робочого часу в бухгалтерію не було здано, заробітна плата [PERSON] лікарю-хірургу загально хірургічного кабінету лікувального відділення консультативно-діагностичного центру не була нарахована. Згідно тарифікаційних списків заробітна плата [PERSON] , лікаря-хірурга загально хірургічного кабінету лікувального відділення консультативно-діагностичного центру 0,25 ставки станом на 01.09.2022 року становить: оклад 1750,25 грн., вислуга років 20% - 350,05 грн. Доплата відповідно до Постанови КМУ №28 №2 від 12.01.2022 року «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорон здоров`я» та наказу №121/3-од від 27.09.2022 року КНП «Кременецька опорна лікарня», далі - доплата медикам, становила: 2899,70 грн. Разом 5000,00 грн. Згідно наданих суду доказів розмір середньої заробітної\~плати за\~час вимушеного\~прогулу за\~період з\~01\~вересня 2022\~року по\~02\~листопада 2023\~року становить 275\~747,45 грн. (виходячи з наступного: за період з 01\~вересня 2022\~року по\~02\~листопада 2023\~року минуло 305 днів; середньоденний заробіток позивача на посаді 0,75 лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу становить 681,82 грн. (15000,00 грн. : 22 дні); середньоденний заробіток позивача на посаді 0,25 лікаря-хірурга загальнохірургічного кабінету поліклініки лікувального відділення консультативно-діагностичного центру становить 222,27 грн. (5000,00 грн. : 22 дні); тому (904,09 грн. х 305 днів = 275\~747,45 грн ). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з\~01\~вересня 2022\~року по\~02\~листопада 2023\~року становить 275\~747,45 грн. При цьому, відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць. Щодо позовних вимог в частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Положеннями статті 237-1 Кодексу Законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, встановлено факт порушення трудових прав позивача незаконним звільненням, що на думку суду спричинило моральні переживання позивача через неправомірність дій роботодавця. Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин, тому обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності та при визначенні її розміру враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що відповідачем було порушено трудові права позивача у зв`язку із його незаконним звільненням, через що, був порушений його звичайний ритм життя та певні душевні хвилювання, в тому числі повязані із необхідністю звертатися до судового захисту своїх порушених прав та необхідністю доведення перед судом правомірності своїх вимог, а тому суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 20000 грн., з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, отже позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Із врахуванням викладеного, проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в\~розмірі\~100 гривень. Згідно п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від плати судового збору при зверненні до суду. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial