Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою, заінтересована особа: орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради про призначення його опікуном недієздатної матері. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що його матір - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає [ADDRESS] , рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2012 р. визнана недієздатною. Стверджує, що мати хворіє впродовж довгих років на тяжкий психічний розлад, а він є її єдиною дитиною. Зазначає, що з батьком вони розлучились у 1996 році, його вихованням через хворобу мати не займалась. Вказує на те, що бабуся та дідусь (батьки матері) спільно проживали з ними та виховували його з малолітніх років. Зазначає, що бабуся - [PERSON] , також була його опікуном, піклувалась і про матір заявника, проте у 2022 році померла. Стверджує, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю третьої групи довічно. Посилається в обґрунтування заяви на те, що з метою захисту прав недієздатної матері, ним була подана заява та необхідний пакет документів до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради з метою отримання подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення мене опікуном хворої матері. Вказує на те, що Виконавчий комітет Чернівецької міської ради розглянувши мою заяву і документи, рішенням від 28.05.2024 року №319/11 вирішив надати суду подання щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] . Просить ухвалити рішення, яким призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном недієздатної матері [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.06.2024 року відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представником заінтересованої особи - органу опіки і піклування, в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради, [PERSON] до суду скеровано письмову заяву, про відсутність заперечень відносно призначення [PERSON] опікуном недієздатної матері [PERSON] . Просили розгляд справи провести за відсутності представника. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Положеннями\~ст. 4 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~3,11,13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 07.10.1994 року (а.с.12). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.12.2012 року у справі №2-о-11/2012 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною (а.с.6-7). Згідно (довідки) Висновку Серії БВМ №002874, виданої МСЕК 04.02.2011 року, [PERSON] визнано інвалідом 3-ї групи загального захворювання, пенсійне посвідчення Серії [NUMBER] від 16.11.2022 року. Відповідно, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (а.с.13, 15-17). Відповідно до висновку №360 від 13.05.2024 року, за станом здоров`я проти показів для оформлення [PERSON] опікунства над матір`ю немає (а.с.18-19). Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, надав подання від 28.05.2024р. №319/11 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатною матір`ю [PERSON] (а.с.4-5). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.05.2024 року вбачається, що умови проживання [PERSON] (а.с.15). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 21.03.2024 року вбачається, що житлово-побутові умови проживання задовільні. [PERSON] немає проти показів щодо можливості бути опікуном (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] (бабуся та дідусь заявника), померли, що вбачається зі свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 24.08.2022 року та відповідно Серії [NUMBER] від 02.03.2015 року (а.с.22-23). Згідно\~ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до\~ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею\~59 ЦК України\~визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. У відповідності до\~ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до положень\~ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Статтями 63 ч. ч.3, 4 та 5 ЦК України\~встановлено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Передбачено\~ст. 292 ЦК України, що малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування.\~ Статтею\~300 ЦПК України\~визначено можливість встановлення опіки над недієздатною особоюта призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.\~ Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ст. 63 ЦК України). У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої\~статті 67 ЦК України\~опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.\~ У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки.\~ Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи. Разом з тим, суд бере до уваги, що як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 200/1265/19 (провадження № 61-13962св19): «звертаючись до суду із даною заявою, заявник вказувала, що вона проживає однією сім`єю із [PERSON] та її сином, бажає за нею доглядати та відповідає усім вимогам до піклувальника. Однак, належні та допустимі докази, які б доводили, що заявник відповідає цим вимогам (зокрема, довідки про стан здоров`я заявника, про проходження психіатричного, наркологічного оглядів, характеристика за місцем її проживання чи місцем роботи), в матеріалах справи відсутні. Саме по собі подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи піклувальником без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення її піклувальником в судовому порядку». При розгляді даної справи суд встановив, що заявник є рідним сином особи, опікуном якої просить призначити, за станом здоров`я може надавати соціальні послуги та відповідає вимогам, які ставляться до опікунів, що підтверджується доданими заявником до заяви доказами. Отже, з огляду на встановлені обставини та позитивне подання Органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що заява про призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення надані учасниками процесу під час розгляду справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved