Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

09.05.2024 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , представник позивача [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача, Верхньодніпровської міської ради. 10.05.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 26.06.2024 року. 26.06.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 26.06.2024 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк терміном на 2 місяці для прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [PERSON] , є дочкою [PERSON] . Після одружен\-ня вона змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». ЇЇ батько помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона мала прийняти шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки на мо\-мент смерті батька вона не була з ним зареєстрована, а проживала в іншому місті. Строк зве\-рнення до нотаріуса (6 місяців) спливав 12 січня 2018 р. Вона збиралась після новорічних свят приїхати до Верхньодніпровська та звернутись до нотаріуса за спадщиною. Проте через гостре захворювання печінки, що потребувало постільного режиму та тривалого лікування тривалий час не могла займатись цим пи\-танням через потребу лікування та неможливість особисто з`явитись до нотаріуса в іншо\-му населеному пункті. Після одужання з 2019 року почалась епідемія Ковід-19, яким вона також захворіла че\-рез послаблений імунітет та лікувалась майже 8 місяців. Потім через посилення епідемії на території України всі комунікації були обмежені, що не дало змоги з об`єктивних причин потрапити до нотаріуса. Далі позивач не змогла знайти свідоцтво про смерть батька, звернулась до нотаріуса у 2021 році, але нотаріус повідомила, що без оригінала свідоцтва про смерть вона не може прийняти заяву та завести спадкову справу. Повторно свідоцтво про смерть батька, вона отримала 22 грудня 2021 р. При зверненні до нотаріуса, з`ясувалось, що у батька оформленого майна не було, а майно, яким він продовжив користуватись та прийняв фак\-тично у спадщину після смерті своєї матері та своєї бабусі, що потребує додаткових відомос\-тей та підтверджень наших з ними родинних стосунків. Таких документів у неї не було, тому 10 січня 2022 р. вона знову звернулась до Державного архіву Дніпропетровської області про видачу архівної довідки про народження. Отримала її у лютому 2022 р. З початком війни для безпеки вона змушена була виїхати в західну Україну. Повернулась до місця постій\-ного проживання у січні 2024 року, та звернулась за довідками до Верхньодніпровської міськради на підтвердження складу сім`ї на момент смерті бабусі, прабабці та батька [PERSON] , оскільки майно, що може бути спадщиною, треба підтвердити що воно мало бути у батька, навіть якщо воно за ним було не зареєстровано. Отримала необхідні довідки у березні 2024 р. Тобто, оскільки вона не мала необхідних документів для зве\-рнення до нотаріуса і їх потрібно було збирати в різних містах, зокрема Верхньодніп\-ровськ, Дніпро, а сама вона проживає у м. Кам`янське, враховуючи загострення кількох підряд хвороб, перенесений Ковід, епідемію в Україні Ковід-19 та воєнний стан в Україні, вимушену евакуацію, прохає визнати таку кількість обставин як поважну причи\-ну пропуску строку за прийняття спадщини. 9 квітня 2024 року постановою приватного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що був пропущений встановлений законом 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем [PERSON] бів її онук та батько позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] та на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою № 73 від 05.03.2024. [PERSON] прийняв спадщину спільним проживання із спадкодавицею, але не оформив своїх спадкових прав та помер. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 5,782, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 09.04.2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В. від 09.04.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з об`єктивних причин: ряду тривалих хронічних хвороб, захворюванням на ковід, обмеженням надання публічних послуг через епідемію, введенням у країні воєного стану, вимушеною евакуацією, збором додаткових документів для оформлення спадщини через архів. Інших спадкоємців немає. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 62/2024. З матеріалів спадкової справи № 62/2024 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , звернулася лише позивачка [PERSON] . Тобто позивач є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] . За наведених вище обставин, на думку суду, причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за потрібне визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, відповідно до прохання позивачки, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачці тривалістю у два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved