Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

1.Стислий\~виклад позиції\~позивача У березні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] після якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8, 5299 га, кадастровий номер 5323085600:00:006:0020, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Ряськівської сільської ради Полтавського району. Позивач на час смерті матері проживав з нею спільно без реєстрації в [ADDRESS] , а відтак є таким, що фактично прийняв спадщину. При зверненні до нотаріуса, дізнався, що спадкодавцем за життя був складений заповіт на користь іншого спадкоємця, який йому невідомий, а тому відповідно до ст. 1241 ЦК України, оскільки на час смерті матері йому було 62 роки, а він був єдиним сином померлої, тому він набув право спадкування на вказану земельну ділянку в розмірі обов`язкової частки. Водночас, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право власності на частки земельної ділянки площею 8, 5299 га, кадастровий номер 5323085600:00:006:0020 в порядку спадкування після померлої матері. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 12.03.2024р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, витребувано докази у нотаріуса (а.с.24). На підставі ухвали суду від 03.04.2024р. до участі у справі в якості співвідповідача залучена [PERSON] (а.с.50). Згідно ухвали суду від 10.06.2024р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.80). 3.Позиції\~учасників судового\~провадження В судовому засіданні представник поповича позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила його задовольнити та судові витрати з відповідачів не стягувати. Відповідачі в засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач-1 проти позову не заперечує, відповідач-2 позов визнала (а.с.75, 87). 4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] в с. Ряське Полтавського району померла [PERSON] , яка була власником земельної ділянки площею 8, 5299 га кадастровий номер 5323085600:00:006:0020 призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Ряськівської (нині Михайлівської) сільської ради Машівського (нині Полтавського) району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2023р., копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.11.2004р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 42954537 від 28.08.2015р. (а.с.9, 14-16). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження позивача серії [NUMBER] від 23.11.1959р. (а.с.8). Після померлої [PERSON] заведена спадкова справа № 13/2022 згідно якої спадкоємцем померлої за заповітом є онука [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5323085600:00:006:0020 та [PERSON] як спадкоємець за законом. За довідкою виконкому Михайлівської сільської ради № 162 від 02.06.2022р. [PERSON] проживала одна в [ADDRESS] . 25.10.2022р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частки земельної ділянки площею 8, 5299 га кадастровий номер 5323085600:00:006:0020 та зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України на іншу частки вказаної земельної ділянки ще не видане (а.с.33-40). Водночас, з наданої позивачем довідки виконкому Михайлівської сільської ради № 437 від 25.12.2023р., підписаної тією ж особою, що і довідки № 162 від 02.06.2022р. (яка є в матеріалах спадкової справи) вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , з нею проживав без реєстрації син [PERSON] (а.с.11). Як видно з акту № 333 від 26.10.2023р. та № 246 від 16.04.2024р. складеного депутатом [PERSON] та сусідами: [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] , (а.с.12, 77). Згідно Інформації про реєстрацію місця проживання особи № 333 від 26.10.2023р. виданої виконкомом Михайлівської сільської ради позивач [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с.10). Водночас, за постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М. від 20.11.2023р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку на частки земельної ділянки, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ (а.с.13). 02.02.2024р. в місцевій газету «Промінь» опубліковане оголошення, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 042701 від 11.04.2004р. на ім`я [PERSON] втрачений (а.с.17). 5.Мотиви суду Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як видно з матеріалів спадкової справи, [PERSON] за життя 29.05.2012р. підписала заповіт за яким заповіла належну їй земельну ділянку кадастровий номер 5323085600:00:006:0020 онуці [PERSON] відповідачу-2, а відтак на цю земельну ділянку вона відноситься до кола спадкоємців за заповітом, і їй нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину на частки вказаної земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як свідчать матеріали спадкової справи спадкоємець [PERSON] в установлений законом 6-місячний строк 22.02.2022р. звернулася до нотаріуса за заявою про прийняття спадщини і по закону і по заповіту, повідомила про наявність спадкоємця по закону [PERSON] (а.с.34). У свою чергу, позивач звернувся до нотаріуса за заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1241 ЦК 20.10.2022р. (а.с.35) та з заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.36) і хоча в спадковій справі наявна довідка про те, що спадкодавець на день смерті проживала сама (а.с.38), але нотаріусом 25.10.2022р. видане відповідачу-2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на частки земельної ділянки та зазначено, що на обов`язкову частку - на іншу частку вказаної земельної ділянки свідоцтво ще не видане (а.с.40). Таким чином, вказані докази свідчать про те, що сторонами не заперечується факт проживання позивача без реєстрації зі спадкодавцем на час її смерті, а відтак він вважається таким, що належним чином прийняв спадщину, як спадкоємець за законом. Водночас, згідно ч.3 ст.1235 ЦК заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1241 ЦК передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як свідчать матеріали справи позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлої [PERSON] , якому на час її смерті [INFO] виповнилося повних 62 роки. Відповідно до\~ч.1\~ст.12\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» право\~на пенсію\~за віком\~мають: чоловіки\~-\~після досягнення\~60\~років і\~при стажі\~роботи не\~менше 25\~років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років. Отже, позивач на час смерті своєї матері згідно закону був непрацездатним, а відтак має право на обов`язкову частку у спадщині. Матеріли справи свідчать та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері, а отже, у зв`язку з наявністю заповіту на користь іншої особи, відповідно до ст. 1241 ЦК набув право на частки у спадщину обов`язкову частку. Пунктом 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З постанови нотаріуса вбачається, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є той факт, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та він визнаний спадкоємцем за законом. За таких обставин, у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач належним чином прийняв спадщину як спадкоємець за законом після померлої матері [PERSON] , яка за життя була власником земельної ділянки площею 8, 5299 га кадастровий номер 5323085600:00:006:0020, частку вказаної ділянки прийняла у спадщину за заповітом відповідач-2, в той час позивач, як спадкоємець за законом, будучи непрацездатним, набув право на обов`язкову частку в розмірі частки вказаної земельної ділянки, натомість враховуючи відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на землю у зв`язку з його втратою, що позбавляє його можливості в установленому законом нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на земельну ділянку, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на частки вказаної земельної ділянки. 6.Мотиви розподілу судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України та враховуючи принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву представника позивача про те, щоб не покладати сплачений судовий збір в розмірі 1340, 80 грн на відповідачів, а відтак суд вважає за можливе віднести сплачений позивачем судовий збір на його рахунок та з відповідачів не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved