Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Адвокат Ковальова Т.Ю., яка діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, який зареєстровано 15.02.1998 року Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, між позивачем та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 15.02.1998 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя сторін не склалось. Побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної лобові, поваги, дружби та взаємодопомоги, вони не змогли. Останніми роками стосунки між ними розладились, часто почали виникати сварки. Сторони зрозуміли, що вони не збігаються ні характерами, ні типами темпераменту, ні поглядами на життя. Кожен з них наразі живе своїм життям та інтересами, фактично їх сім`я припинила своє існування. Будь-які спроби примиритись не дали бажаного результату. Вони припинили шлюбні відносини, їх шлюб носить формальний характер. На думку позивача, спільне проживання та збереження шлюбу за таких обставин є неможливими та суперечить її інтересам. Спору з приводу поділу майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами на час звернення до суму немає. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 02.04.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.05.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги повністю підтримують, строк на примирення просять не надавати. Відповідач також в судове засідання не з`явився, до розгляду справи по суті вимог подав заяву про розгляді справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 15.02.1998 року, шлюб зареєстровано Новопразькою селищною\~радою Олександрійського\~району Кіровоградської\~області,про що складено актовий запис №5. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, кожен живе своїм життям та інтересами. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати позивач просить залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved