Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з держави Російська Федерація на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2\~925 600 грн. та моральної шкоди 3000000 грн. Позивач до початку окупації частини території України проживала у місті Донецьк та мала у приватній власності квартиру [ADDRESS] . Крім того позивач є власником квартири [ADDRESS] . Позивач є інвалідом третьої групи. Позивач була вимушена покинути місце постійного проживання, з метою уникнення можливої фізичної розправи, захоплення у полон ворогами. Під час вимушеного переселення, по шляху слідування позивач була допитана співробітниками Федеральної служби безпеки, після чого вона та її співмешканець були відпущені, грошові кошти у них були відібрані-залишили лише 200 доларів США. По прибуттю в Хмельницький позивач та її співмешканець були зареєстровані як тимчасово переміщені особи. Позивач через безпідставну збройну агресію Російської федерації залишилась на межі виживання, оскільки у віці 63 роки немає житла, грошей, має проблеми із здоров`ям внаслідок перенесених стресів. Матеріальну шкоду позивач оцінює вартістю нерухомості, що належала на праві власності позивачу та , якою вона обмежена у можливості використання внаслідок неправомірних дій відповідача. За звітом про оцінку майна, виконаного ТОВ «Центр оцінки «ВАЙТ ГРУП» від 24.05.2023 року вартість житла у [ADDRESS] становить 2194 200 грн. За звітом про оцінку майна, виконаного ТОВ «Центр оцінки «ВАЙТ ГРУП» від 24.05.2023 року вартість житла по [ADDRESS] становить 731\~400 грн. Загальна сума матеріального збитку складає 2\~925\~600 грн. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що внаслідок збройної агресії Російської федерації зазнала душевних страждань і приниження, перенесла стрес та побоювання за свою безпеку, безпеку своїх рідних, були порушені її життєві зв`язки, вона вживала додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 3000 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволені.Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання в установленому порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.Третя особа просила здійснити розгляд за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду та винесення заочного рішення не висловлено зі сторони позивача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. З 2014 року Російська Федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено\~постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії Російської Федерації проти України - повномасштабне вторгнення Збройних Сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як передбачено ч. 1\~ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч.ч. 3, 5\~ст. 23 ЦК України\~якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 от. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб. Позивач до початку окупації частини території України проживала у місті Донецьк та мала у приватній власності квартиру [ADDRESS] .Крім того позивач є власником квартири [ADDRESS] . Позивач є інвалідом третьої групи. Позивач була вимушена покинути місце постійного проживання, з метою уникнення можливої фізичної розправи, захоплення у полон ворогами. Під час вимушеного переселення, по шляху слідування позивач була допитана співробітниками Федеральної служби безпеки, після чого вона та її співмешканець були відпущені, грошові кошти у них були відібрані. По прибуттю в Хмельницький позивач та її співмешканець були зареєстровані як тимчасово переміщені особи. Позивач через безпідставну збройну агресію Російської федерації залишилась на межі виживання, оскільки у віці 63 роки немає житла, грошей, має проблеми із здоров`ям внаслідок перенесених стресів. Матеріальну шкоду позивач оцінює вартістю нерухомості, що належала на праві власності позивачу та, якою вона обмежена у можливості використання внаслідок неправомірних дій відповідача. За звітом про оцінку майна, виконаного ТОВ «Центр оцінки «ВАЙТ ГРУП» від 24.05.2023 року вартість житла у [ADDRESS] становить 2194 200 грн. За звітом про оцінку майна, виконаного ТОВ «Центр оцінки «ВАЙТ ГРУП» від 24.05.2023 року вартість житла по [ADDRESS] становить 731\~400 грн. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, к/п12022243000001413 в період з 09.04.2022 по 16.04.2022 невстановлені військовослужбовці РФ, переслідуючи мету жорстокого поводження із цивільним населенням та порушення законів та звичаїв війни, застосували засоби війни, заборонені міжнародним правом, здійснили обстріл із артилерійської та стрілецької вогнепальної зброї по населеному пункту м.Донецьк, внаслідок чого зруйнували житловий будинок за адресою [ADDRESS] , чим було завдано матеріальну шкоду [PERSON] . Позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку у виді оціненої вартості житла належного позивачу в м.Бердянськ не відповідають визначеним критеріям збитків за законодавством України, а тому не можуть бути стягнуті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріальний збиток позивача у розмірі вартості зруйнованої військовослужбовцями Російської федерації внаслідок обстрілу нерухомості за адресою [ADDRESS] 2\~194 200 грн. є доведений повністю належними та допустимими доказами. Зважаючи на аргументацію позивача, оцінюючи глибину моральних страждань, обсяги завданої шкоди, причино-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та наслідками, суд приходить до висновку, що заявлений розмір морального відшкодування 3000 000 грн. є доведеним суду. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави України в порядку передбаченому ст.141 ЦПК. На підставі викладеного та

Outcome: approved