Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності на праві власності частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та встановити факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування заяви вказала, що [INFO] померла баба заявника [PERSON] ., після смерті якої відкрилась спадщина. До складу її спадщини входить частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав [PERSON] і був побудований у 1955 році та є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] , оскільки був побудований за час перебування їх у шлюбі, укладеному 10.11.1948 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , а тому в порядку спадкування після смерті батька рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2006 року за [PERSON] визнано право власності на частку житлового будинку по [ADDRESS] , яку у подальшому після смерті [PERSON] успадкував заявник [PERSON] . Представник позивача також зазначає, що після смерті [PERSON] спадщину в установленному порядку прийняли її сини [PERSON] та [PERSON] шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини приватному нотаріусу Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіній Н.Д., яка завела спадкову справу №32/2013 до майна [PERSON] . На даний час заявник має намір оформити спадщину після смерті батька [PERSON] , зокрема, спадкові права на майно, яке його батько прийняв, але не оформив належним чином після смерті матері [PERSON] , проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з неможливістю підтвердження факту прийняття спадщини у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] , оскільки паперовий архів, де зберігалася спадкова справа до майна [PERSON] , був знищений пожежею [INFO] . Вказані обставини змушують заявника звернутись до суду за встановленням юридичних фактів. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представник позивача направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. До суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, підтверджує, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була подана [PERSON] та [PERSON] , які за життя не отримали свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим вони мають перешкоди в оформленні після смерті останніх спадкових прав, вказала, що спір щодо права на спадкове майно та визначення розміру часток між ними відсутній, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. До суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, підтверджує, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була подана [PERSON] та [PERSON] , які за життя не отримали свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим вони мають перешкоди в оформленні після смерті останніх спадкових прав, вказала, що спір щодо права на спадкове майно та визначення розміру часток між ними відсутній, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. До суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, підтверджує, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була подана [PERSON] та [PERSON] , які за життя не отримали свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим вони мають перешкоди в оформленні після смерті останніх спадкових прав, вказала, що спір щодо права на спадкове майно та визначення розміру часток між ними відсутній, справу просить розглянути у її відсутність. Неявка в судове засідання учасників не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2006 року по справі №2-98/2006 за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] визнано право власності, зокрема, на ідеальну частку житлового будинку частку надвірних будівель в [ADDRESS] . При розгляді вказаної справи №2-98/2006 встановлено обставину, що будинок [ADDRESS] згідно довідки Рижанської сільської ради належав [PERSON] і був побудований у 1955 році, тобто у період шлюбу з [PERSON] . Відповідно до частини третьої\~статті 368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина). Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша\~статті 61 СК України). Тлумачення\~статті 61 СК України\~свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Відповідно до частини першої\~статті 63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша\~статті 70 СК України). Із матеріалів позовної заяви вбачається, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 10 листопада 1948 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , а тому вказаний житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] , оскільки був побудований 1955 році, тобто під час перебування їх у шлюбі. Вказана обставина також визнається відповідачами і спору з даного приводу сторони не мають, що вони підтверджують у своїх відзивах на позовну заяву. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що позовна вимога про встановлення факту належності на праві власності частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч. 5\~ст.\~1268\~ЦК слідує, що \~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1\~ст.\~1270\~ЦК України передбачено, що\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій у визначений законом строк. У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№ 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 22 березня 2013 року приватним нотаріусом Толстіхіною Н.Д. заведено спадкову справу №32/2013 до майна [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33564701 виданим 22.03.2013 року, та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77161725 від 31.05.2024 року, наданими до суду приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіною Н.Д., з яких також слідує, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. При цьому, листом від 31.05.2024 вих. №196 на запит суду приватний нотаріус Толстіхіна Н.Д. повідомила, що не має змоги повідомити, хто із спадкоємців [PERSON] звертався із заявами про прийняття або відмову від спадщини не має змоги, в зв`язку з повною втратою паперового архіву внаслідок пожежі, що мала місце 07 лютого 2017 року. Разом з тим, судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк, що свідчить про те, що саме її сини [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці І черги за законом, шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини приватному нотаріусу Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіній Н.Д., яка завела спадкову справу №32/2013, у встановлений законом строк прийняли спадщину, беручи до уваги той факт, що відповідачі позовні вимоги і обставини справи визнають, у відзивах на позов підтверджують, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була подана [PERSON] та [PERSON] , які за життя не отримали свідоцтва про право на спадщину, зважаючи на те, що суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються всіма учасниками справи, то відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд визнає обставину прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] встановленою та такою, що не підлягає доказуванню. Крім того, суд бере до уваги, що спір щодо права на спадкове майно та визначення розміру часток між сторонами відсутній, встановлення юридичних фактів позивачу необхідно для оформлення спадкових прав на майно, успадковане його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті матері [PERSON] , оскільки він має перешкоди в оформленні таких спадкових прав через втрату внаслідок пожежі спадкової справи №32/2013,\~заведеноїдо майна [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає здобуті докази належними, допустимими та достатніми і доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Встановлення вказаних вище фактів не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved