Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] 17.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу позивачу було видане свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 198\~174,55 грн. Позивач звернулася до відповідача з питання вказаної суми 18.11.2021 та станом на серпень 2023 виплата відповідачем не здійснена. 28.08.2023 була отримана відповідь про відмову у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач зазначає, що дане рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. Просить суд стягнути з відповідача недоотриману пенсії після смерті [PERSON] в розмірі 198\~174,55, інфляційні нарахування за період невиплати пенсії з 28.12.2021 по 02.01.2024 у розмірі 63643,17 грн та судові витрати по справі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Донецькій\~області на\~адресу суду\~направив відзив\~на позов,\~та вказав,\~що [PERSON] ,\~при звернені\~до органу\~ПФУ,\~надала довідку\~про взяття\~на облік\~внутрішньо переміщеної\~особи.\~У свою\~чергу,\~згідно отриманої\~інформації від\~Управління соціального\~захисту населення\~Святошинської районної\~в м.\~Києві державної\~адміністрації позивач\~не було\~підтверджено проживання/перебування\~внутрішньо переміщеної\~особи за\~вказаною адресою.\~За таких\~обставин,\~їй було\~відмовлено у\~виплаті недоотриманої\~суми пенсії\~за померлого\~ [PERSON] \~у зв`язку\~з не\~підтвердженням дії\~довідки про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи.\~Тобто,\~позивач надала\~неналежний пакет\~документів передбачений\~діючим законодавством. Таким чином, саме правомірність подання неналежного пакету документів має бути предметом спору та прийняття рішення стосовно виплати недоотриманої пенсії залишається у виключній компетенції Управління та є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим. Щодо стягнення з управління інфляційних витрат зазначає, що виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта владних повноважень, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача надав відповідь на відзив, відповідно до якого обґрунтування відмови у виплаті недоотриманої пенсії не є законним і суперечить висновкам, викладеним у Постановах Верховного суду. Жодним законом не визначено такої підстави для відмови спадкоємцю недоотриманої пенсії як відсутність у особи спадкоємця її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи. Наявність або відсутність довідки про внутрішнє переміщення не може обмежувати право власності позивача на грошові кошти, набуті в порядку спадкування. У спірних правовідносинах сторони є юридично рівними та вимога позивача про стягнення інфляційних нарахувань є такою, що ґрунтується на вимогах закону. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] доводилася донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.1968 року, копією довідки про укладення шлюбу № А-00672 від 25.08.2021. [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис № 270 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1980, [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] спадщину, яка, зокрема, складається з недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії в розмірі 198174,55 грн. Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.09.2023 року № 0500-0202-8/77022 позивачу відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії [PERSON] у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2021. 28.12.2021 року рішенням відповідача № 914290826366 було відмовлено у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії [PERSON] у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2021. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї, як спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] , права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Посилання представника відповідача не підтвердження дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2021 та те, що позивачем для отримання пенсії за свідоцтвом про право на спадщину надано не належний пакет документів, передбачений діючим законодавством, не приймаються судом до уваги, оскільки працівники пенсійного фонду України не наділені функціями перевірки дійсності довідок внутрішньо переміщених осіб спадкоємців, право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке, в контексті положень ст.66 Закону України\~«Про нотаріат»\~є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. Судом встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого [PERSON] складає 198\~174,55 грн, яка увійшла до складу спадщини після його смерті та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України. Відповідач відмовляється виплатити пенсію, спочатку посилаючись на не підтвердження дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи спадкоємця, потім на надання позивачем неналежного пакету документів, тому позивачу повинна бути виплачена відповідачем недоотримана пенсія [PERSON] у повному розмірі. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено відповідачем у наданому ним у відзиві. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми недоотриманої пенсії спадкодавця позивача підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача інфляційні втрати у сумі 63643,17 грн за період з 28.12.2021 по 02.01.2024, то суд приходить до переконання, що в цій частині вимоги позивача також підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 198\~174,55 грн, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом. Тим самим, сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а є коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини. За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо. Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в статті 610 ЦК України, а саме відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми. У кредитора при цьому згідно із частиною другою статті 625 ЦК України виникає кореспондуюче право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення сплати основного боргу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Оскільки 28.12.2021 рішенням відповідача позивачу було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії, отже відповідач з 28.12.2021 порушує грошове зобов`язання. Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, відповідач також має сплатити позивачу втрати від інфляційних процесів за період з 28.12.2021 по 01.12.2023 у сумі 63643,17 грн. (індекс інфляції з січня 2022 по листопад 2023 року включно складає: 101,30* 101,60 * 104,50 * 103,10 * 102,70 * 103,10 * 100,70 * 101,10 * 101,90 * 102,50 * 100,7 * 100,7 * 100,8 * 100,7* 101,50*100,20*100,50*100,80 * 99,40*98,60*100,50*100,80*100,50):100 = 1.32114702 * 198\~174,55 грн. - 198\~174,55). В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 2618,20 грн.

Outcome: approved