Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін [PERSON] звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з держави Російська Федерація 1500000,00 грн. моральної шкоди, завданої порушенням її прав внаслідок військової агресії та окупації частини території України. На обґрунтування свого позову вказала, що Україна є суверенною та незалежною державою. Територіальний імунітет України гарантується міжнародним правом. Загальновідомим є той факт, що з 2014 року Російська Федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2-15 року №337-VIII, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема Автономної Республіки Крим і Міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії Російської федерації проти України розпочалася у квітня 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансові спецслужбами Російської Федерації озброєнні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. З 24 лютого 2022 року розпочалась та триває ще одна фаза збройної агресії Російської федерації проти України повномасштабне вторгнення Збройних Сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Дані дії держави Російська Федерація привели до порушення права позивачки на мир. Право на мир закріплене Декларацією про виховання народів у дусі миру 1978 року. Декларацією про право народів на мир 1984 року закріплено суверенне право народів на мир. Водночас у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України вона зазнала душевних страждань, стресу і побоювань за свою безпеку, а споглядання зруйнованих ракетними ударами будівель приносить додатковий дискомфорт, в тому числі і часткову втрату віри в людяність загарбників. Позивач в судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення на офіційній веб-сторінці суду оголошення, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.04.2025 року позовну заяву залишено без руху. 15.04.2024 [PERSON] подала заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.04.2024 Ухвалою суду від 30.04.2024 за клопотанням позивачки закрито провадження у справі за позовом [PERSON] про відшкодування шкоди в частині позовних вимог до Держави Україна (представник: Міністерства юстиції України), закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 26.06.2024. 26.06.2024 розгляду справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта, наявною у справі. З 2014 року Російська Федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії Російської Федерації проти України - повномасштабне вторгнення Збройних Сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. 4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб. Суд вважає, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України [PERSON] зазнала душевних страждань, стресу і повністю обґрунтованих побоювань за свою безпеку, тому слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500000 гривень. 5.\~Судові витрати Оскільки позовні\~вимоги задоволено\~частково, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена, теж підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сум 5000 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial