Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

01 березня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в розмірі 56431,10 грн. за кредитним договором № 2829940. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2024 року між ТОВ Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2829940. 11.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11082023, згідно з яким право грошової вимоги перейшло до позивача. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 56431,10 грн., з яких: 11000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45431,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11 квітня 2024 року. Відповідач в судове засідання 11 квітня 2024 року не з`явилась, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 09 травня 2024 року. 08 травня на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Назаренко Романа Анатолійовича про відкладення розгляду справи. 09 травня 2024 року клопотання представника відповідача [PERSON] судом було задоволено, розгляд справи відкладено на 05 червня 2024 року. 16 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Назаренка Романа Анатолійовича надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просив суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що на думку відповідача до матеріалів справи не надано доказів того, що відповідачу надсилались (надавались) пропозиції на укладення кредитного договору із істотними умовами, що зазначені в кредитному договорі, що долучений до матеріалів справи; - до матеріалів справи не надано доказів того, що Первісним Кредитором формувався цифровий одноразовий ідентифікатор «Т822» та направлявся Відповідачу для підтвердження прийняття істотних умов договору; - до матеріалів справи не надано доказів того, що позивачем отримувались істотні умови кредитного договору, а також те, що відповідачем надсилались первісному кредитору цифровий ідентифікатор «Т822», з метою акцепту умов договору; - до матеріалів справи не надано доказів того, що договір, що долучений до матеріалів справи відповідає істотним умовам, що мали надсилатись відповідачу та істотним умовам, що мав погодити відповідач з метою укладення договорів. Представник відповідача вважає, що відповідачем не здійснювалось підписання цифровим ідентифікатором «Т822» кредитного договору та не здійснювалось погодження жодних істотних умов кредитного договору, оскільки, навіть у разі надсилання цифрового ідентифікатора Відповідачу, останній мав бути використаний для підтвердження ознайомлення із паспортом споживчого кредиту та ніяк не міг бути повторно використаний для підписання інших за змістом документів, а саме кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору. Зважаючи на викладені обставини, вважаємо, що Позивач не довів належними та допустимими доказами укладання кредитного договору із Відповідачем. Вказав, що позивачем не долучено до позовної заяви зазначених вище матеріалів, вважаємо, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у нього права вимога до відповідача за кредитним договором 2829940 від 18.01.2022. Крім того до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості, з якого неможливо встановити строки нарахування заборгованості, порядок її нарахування, відсоток який застосовано позивачем для обрахунку заборгованості по процентах. Зважаючи на викладені обставини, вважаємо, що позивачем не обґрунтовано суму заборгованості, яку вимагає стягнути із Відповідача, крім того, дана обставина фактично унеможливлює здійснити перевірку обрахунку та категорично стверджувати про його правильність чи хибність. 16 травня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача клопотання про витребування доказів. 17 травня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] , яка обґрунтована тим, що перед укладенням кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному офіційному інтернет - сайті за посиланням: https://credit7.ua/ надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де міститься інформація про перелік, умови та порядок надання фінансових послуг, оприлюднено Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (далі - Правила) та примірні кредитні договори, які укладає Товариство за вибором клієнтів. Також міститься інформація про процентні ставки, про максимальний строк кредиту, максимальну суму кредиту тощо. Так, на головній сторінці Сайту в розділі «ПРО НАС» міститься інформація щодо розміру стандартної процентної ставки та реальної річної ставки за користування кредитом. Зазначена процентна ставка є зваженою, відповідає середньому показнику на фінансовому ринку. Договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС), що міститься на Сайті Товариства за посиланням: www.credit7.ua, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Порядок укладення договорів Товариством визначено в затверджених Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна». Підписавши Договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил, повністю розуміє, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Використання Скаржником електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання Товариством аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства при підписанні Договору погоджено Скаржником шляхом приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 17.01.2020 (далі - Публічна пропозиція), яка розміщена на офіційному інтернет - сайті за посиланням: www.credit7.ua. Договір підписано з боку Товариства - використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариств та відтиску печатки Товариства, з боку Скаржника - одноразовим ідентифікатором, що отриманий ним на його фінансовий телефонний номер, зазначений у анкеті клієнта, що відповідає приписам п.6 ст.3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та Правилам надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна». Прийняття (акцептування) Скаржником ублічної пропозиції відбулося шляхом проставляння ним на інтернет-сторінці Товариства https:/credit7.ua, яка є частиною Інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства в розділі «Реєстрація» відмітки в чек-боксі напроти гіперпосилання «я ознайомлений зі змістом Правил, Публічною пропозицію, приймаю їх в повному обсязі та надаю Згоду на обробку персональних даних» та натискання клавіші «Далі». Підтвердження процедури укладення електронного договору - здійснення відповідного кроку при реєстрації. Укладаючи Договір про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, Скаржник та Товариство погодили використання в майбутньому електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання Товариством аналогу власноручного підпису зі сторони Товариства для підписання документів та правочинів, зокрема: доступних в Особистому кабінеті, в тому числі, але не виключно: паспорт споживчого кредиту; правочинів в електронній формі, що передбачають отримання Скаржником кредитів від Товариства; правочинів, що передбачають внесення будь-яких змін (доповнень) до правочинів укладених сторонами в Особистому кабінеті; повідомлень, що направляються сторонами один одному; інших документів, доступних в Особистому кабінеті (п.2 Публічної пропозиції). Оскільки Договір підписаний Позичальником, шляхом застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». За таких обставин необґрунтованими є твердження Відповідача про те, що Договір не був підписаний за допомогою Одноразового ідентифікатора та відповідно відсутні підстави вважати його недійсним. Товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Щодо відступлення прав вимоги просили суд, з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, долучити до матеріалів справи: копію Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023; копію Акту прийому-передачі згідно Реєстру Боржників за Договором Факторингу №11082023 від 11.08.2023; витяг з Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023; копія Платіжної інструкції №20086 від 15.08.2023. Зазначили, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, тому надали Витяг з Реєстру боржників, що містить лише дані Відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Щодо нарахування відсотків зазначили, що умовами кредитного договору передбачено стандартну процента ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (строк кредиту 360 днів). Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11000.00 гривень. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. В розрахунку заборгованості наданому первісним кредитором відображено порядок нарахування відсотків, який було здійснено у відповідності до умов договору. 17 травня 2024 року представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів. 05 червня 2024 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано з АТ КБ ПриватБанк» докази, а саме: 1) Інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; 2) Виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 18.01.2022 по 22.01.2022 з відображенням часу зарахування коштів; 3) Первинні бухгалтерські документи обліку або інформацію, що підтверджують факт зарахування на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 18.01.2022 грошових коштів у розмірі 11000,00 грн. зі сторони ТОВ «Лінеура Україна» (сервіс онлайн платежів iPay); 4) Інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 18.01.2022 по 22.01.2022; 5) Інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). В задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Назаренко Р.А. про витребування доказів - відмовлено. 01 липня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь з АТ КБ «ПриватБанк, в якій повідомлено, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 18.01.2022 здійснено переказ коштів на суму 11000,00 грн. Інформація про платника відсутня. Додатково надано виписку по вищевказаному рахунку за період з 18.01.2022 по 22.01.2022, згідно з якою 18.01.2022 на рахунок [PERSON] зараховано грошові кошти в сумі 11 000,00 грн., які цього ж дня було переказано [PERSON] зі своєї картки. Відповдіно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 18.01.2022 по 22.01.2022 та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] [NUMBER] . 01 липня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача [PERSON] в яких зазначив, що до матеріалів справи не долучались оригінали Паспорта споживчого кредиту від 18.01.2022 та Договір № 2829940 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.01.2022 із усіма додатками до нього. Тому ставить під сумнів відповідність поданих копій електронних доказів (Паспорта споживчого кредиту від 18.01.2022 та Договору № 2829940 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.01.2022 із усіма додатками до нього). 02 липня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача [PERSON] , в яких зазначив, що до відповіді на відзив Позивач просить долучити ряд доказів на підтвердження власної правової позиції у справі. Так, серед іншого, Позивач просить долучити лист від 29.02.2024р. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» як доказ переказу коштів позичальнику. Звертає увагу, що даний лист датовано 29.02.2024р., в той час, як даний позов надійшов до суду 01.03.2024р., тобто даний лист був наявний у позивача на момент подання позовної заяви, проте в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України останнім його не було подано. Водночас, вважає, що лист від 29.02.2024р. є неналежним та не достовірним доказом оскільки не мітить інформації про предмет доказування та не відображають дійсні обставини справи. Представник позивача у поданих до суду заявах по суті просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача - адвокат Назаренко Р.А. в судовому засіданні 02 липня 2024 року позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні так як відповідачка не укладала кредитний договір, не отримувала кредитні кошти від ТОВ «Лінеура Україна». У договірні факторингу відсутні істотні умови, через що вказаний договір є таким, що не відповідає чинному законодавству. Відповідачка ставить під сумнів копії електронних доказів, що містяться в матеріалах справи. Представник позивача в порушення вимог ЦПК України, одночасно з подачею до суду відповіді на відзив долучила до матеріалів справи докази, які мали б бути долучені одночасно з позовною заявою, тому вказане є зловживанням процесуальними правами. У виписці банку відсутні відомості і про отримання відповідачкою грошових коштів в сумі 11 000,00 грн., саме від первісного кредитору, що свідчить про те, що кредитний договір не укладався, а вказані кошти могли бути перераховані відповідачці іншою особою. Доказів перерахування вказаних коштів іншими особами представник відповідача не надав, пояснивши суду, що обов`язок доказування у даній справі покладається саме на позивача. Ні договір факторингу ні кредитний договір відповідачкою в судовому порядку не оскаржувалися. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписані за допомогою одного і того ж одноразового ідентифікатора, шо свідчить про порушення вимог законодавства. Наявність у ТОВ «Лінеура Україна» анкетних даних відповідачки свідчить про те, що раніше між даними особами укладалися кредитні угоди, проте доказів цьому в судовому засіданні не надано. Позивачем не долучено до матеріалів справи копії первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про факт перерахування первісним кредитором кредитних коштів на рахунок відповідачки. Додаткові угоди до кредитного договору, зокрема щодо прощення боргу відповідачка не підписувала. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 18 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2829940 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Реквізити кредитного договору містять відомості щодо П.І,Б. відповідачки, РНОКПП, номеру та дати видачі паспорта, місця реєстрації проживання, номеру мобільного телефону, адреси електронної пошти та номеру платіжної картки. Згідно п.1.2 договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах зворотності, строковості, платності, а клієнт зобов`язується повернути кошти, оплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 11000,00 грн. Строк кредиту - 360 днів. Стандартна процента ставка за кредитом становить 1,99% в день в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Знижена 1,19% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт до 17.02.2022 (включно) або протягом перших трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.4.1 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на день укладення договору становить 89804,00 грн. за стандартною процентною ставкою та 87177,20 грн. за зниженою процентною ставкою (п.с.1.6 договору). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника Т822 18.01.2022 о 16.27.51 (а. с. 8-13). Додатком № 1 до кредитного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, згідно з якою загальна вартість кредиту становить 87177,20 грн., з яких проценти за користування кредитом складуть 76177,20 грн. (а. с. 15). 10 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 2829940. Цей Додатковий договір укладено Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Пунктом 2 додаткового договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за Договором у сумі 5500,00 у термін до 16.07.2023. Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за Договором у сумі 5500,00 грн. (п. 3). Усі зобов`язання Клієнта за Договором припиняються з моменту виконання Клієнтом умов, зазначених у п.2 Додаткового договору (п. 4) (а. с. 15). 17 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 2829940. Цей Додатковий договір укладено Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Пунктом 2 додаткового договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за Договором у сумі 3300,00 у термін до 23.07.2023. Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за Договором у сумі 7700,00 грн. (п. 3). Усі зобов`язання Клієнта за Договором припиняються з моменту виконання Клієнтом умов, зазначених у п.2 Додаткового договору (п. 4) (а. с. 16). Вказана інформація відображена в паспорті споживчого кредиту (а. с. 6-7). 27 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 2829940. Цей Додатковий договір укладено Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Пунктом 2 додаткового договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за Договором у сумі 5500,00 у термін до 31.07.2023. Товариство звільняє Клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за Договором у сумі 5500,00 грн. (п. 3). Усі зобов`язання Клієнта за Договором припиняються з моменту виконання Клієнтом умов, зазначених у п.2 Додаткового договору (п. 4) (а. с. 17). 11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11082023, згідно з яким право грошової вимоги перейшло до позивача (а. с. 103-111). Згідно п. 3.2 договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором становить 92530505,20 грн. Ціна продажу за Договором становить 814326,81 грн (п. 3.3). Витягом з реєстру боржників до договору факторингу підтверджено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2829940 і загальна заборгованість за договором становить 56 431,10 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 000,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 45 431,10 грн. Вказана сума заборгованості підтверджена розрахунком, здійсненим позивачем станом на 31 жовтня 2023 року (а. с. 27). Згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 11082023 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 6063, після цього з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023, від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 92530505,20 грн. (а.с. 113). Згідно платіжної інструкції № 20086 від 15.08.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» плату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023 в сумі 814326,81 грн. (а. с. 118). Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за первісним кредитором - ТОВ «Лінеура Україна», розмір якої станом на 13.01.2023 становить 56431,10 грн. (а.с. 91-102). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 56431,10 грн., з яких: 11000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45431,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 22). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 18.01.2022 здійснено переказ коштів на суму 11000,00 грн. Згідно виписки з АТ КБ «ПриватБанк» по банківському рахунку [PERSON] № [NUMBER] 18.01.2022 року було зараховано грошові кошти в сумі 11 000,00 грн., які цього ж дня було переказано на іншу картку. Згідно інформації АТ «КБ «ПриватБанк» номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № [NUMBER] в період з 18.01.2022 року по 22.01.2022 року [NUMBER] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, посилання відповідача в заявах по суті на те, що він не укладав кредитний договір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), які до того ж відповідають даним зазначеним представником відповідача в заявах по суті, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідачка до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала законність укладеного кредитного договору з ТОВ «Лінеура «Україна». У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд відхиляє доводи відповідача відсутності доказів відступлення права вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 11082023 від 11.08.2023, так як стороною позивача до матеріалів справи долучено сам договір, акт прийому-передачі до нього та докази сплати коштів за відступлення права вимоги. Разом з цим, суд зазначає, що договір факторингу відповідачем в судовому порядку не оскаржувався та не визнавався не дійсним. Суд враховує надані позивачем докази щодо укладення кредитних договорів, оскільки вони є належними та достатніми доказами щодо підтвердження надання грошових коштів позичальнику, у відповідності до умов кредитних договорів, оскільки реквізити отримувача коштів, а саме відповідача [PERSON] , відповідають даним (номер ID картки (паспорта), РНОКПП, номер мобільного телефону), які вона зазначила в кредитному договорі: № 2829940 від 18.01.2023 та які співпадають з інформацією. наданою суду АТ КБ «ПриватБанк». Договір про надання фінансового кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора Т822, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 18 січня 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Доказів укладення [PERSON] інших кредитних угод з ТОВ «Лінеура Україна» та можливого використання вказаним товариством анкетних даних відповідачки, матеріали спарив не містять. Випискою з АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено те, що на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] , зазначений 18.01.2022 року було перераховано грошові кошти в сумі 11 000,00 грн., які цього ж дня було переказано відповідачкою на іншу картку. Також на підтвердження перерахування відповідачу суми кредиту надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів 18.01.2022 в сумі 11000,00 грн на картку [NUMBER] через систему «iPay» (а. с. 90). Вказане підтверджує як факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 11000,00 грн. за кредитним договором № 2829940 18.01.2022, так і факт розпорядження вказаними грошовими коштами. За таких підстав, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що нею не укладався кредитний договір, не перераховувалися на її банківський рахунок грошові кошти. Доказів перерахування [PERSON] іншою особою 18.01.2023 грошових коштів в сумі 11 000,00 грн., в день укладення кредитного договору з ТОВ «Лінеура Україна», сторона відповідача до матеріалів справи не долучила. Банківська виписка є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт перерахування на рахунок відповідачки грошових коштів. Тому суд відхиляє твердження представника відповідача про відсутність первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання відповідачці кредитних грошових коштів. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про незрозумілість розрахунку заборгованості, оскільки позивачем було надано розрахунок заборгованості, розрахований відповідно до суми кредиту, процентної ставки та строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про не недопустимість доказів долучених представником позивача одночасно з подачею відповіді на відзив, так як вказані докази долучені до початку першого судового засідання по суті, подані через канцелярію суду, та є фактично запереченнями на відзив, поданий у справі стороною відповідача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Отже, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 2829940 від 18.01.2023 в розмірі 56431,10 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 11000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 45431,10 грн., що не перевищує розмір загальної вартості кредиту згідно Додатку № 1 до Договору та підтверджуються розрахунком заборгованості. (а. с. 6-7). За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого останнім судового збору 3028,00 грн. при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved