Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку, який розташований, за адресою: [ADDRESS] . Заявниця являється дочкою померлого та спадкоємцем першої черги за законом, однак оформити спадкові права на вказане майно [PERSON] не може, оскільки правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця, а саме свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок від 01.06.1989 видане виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на ім`я [PERSON] , в той час згідно свідоцтва про смерть останній значиться як [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом не має. Заявник звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак останній було відмовлено в оформленні спадщини через те, що у свідоцтві про право власності на будинок, власником зазначений [PERSON] . Просить встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок розташований, за адресою: [ADDRESS] , за № 383 від 01.06.1989, видане виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на ім`я « [PERSON] » належало « [PERSON] », який помер [INFO] . У судове засідання адвокат Довгань О.О. в інтересах [PERSON] надав заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у їх відсутності. [PERSON] у судове засідання надала заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовільнити їх та розглянути справу у її відсутності. Представник Тульчинської міської ради у судове засідання надав клопотання про проведення судового розгляду без участі представника міської ради на підставі документів, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~ Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.08.1958, року (а.с.8), [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ; Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.01.1979 року (а.с.8 звотот), [PERSON] одружився з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] ; Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.06.2011 (а.с.9) встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , у віці 88 років, відповідний актовий запис № 13; Згідно свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок від 01.06.1989, виданого виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського район Вінницької області (а.15), житловий будинок розташований, за адресою: [ADDRESS] належав голові колгоспного двору [PERSON] ; Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі за № 2о-125/2011 від 12.09.2011 року, встановлено факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] являвся [PERSON] батьком; (а.с.17), Згідно довідки КП Тульчинське МБТІ від 18.12.2023 року за № 387, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді житлового будинку адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] згідно свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок від 01.06.1989, виданого виконавчим комітетом Копіївської сільської ради, Рішення № 12 від 10.08.1988 року; (а.с. 13 зворот) Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 27.02.2024 року за № 40, [PERSON] станом на 29.03.2002 року (день смерті [PERSON] ) [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Підстава: Погосподарська книга за 2001-2005 p.p., том 13, особовий рахунок; (а.с. 13); Згідно Погосподарської книги, за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] з 07.03.1980 року, [PERSON] з 13.07.2000 рок, [PERSON] з02.11.2001 року, [PERSON] з 13.02.2003 року ; (а.с 9-12) Із копії листа Тульчинської державної нотаріальної контори від 07.03.2024 року за № 177/01-16 (а.с.15 зворот) вбачається, що [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини через те, що у свідоцтві про право власності на будинок, власником зазначений [PERSON] , а спадкодавець [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності правовстановлюючого документа; Згідно довідки КП «Тульчинське МБТІ» від 05.06.2024 року за № 611, станом на 31.12.2012 згідно архівних даних, власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] був: [PERSON] як голова колгоспного двору на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 383 від 01.06.1989р. видано згідно рішення виконкому Тульчинської районної Ради народних депутатів від 27.03.1986 р. № 76 та рішення виконкому Копіївської сільської Ради народних депутатів від 10.08.1988р. № 12, зареєстрований в КП «Тульчинське МБТІ» 01.06.1989 р. під Р№ 387 в реєстрову книгу ФЖ1 Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 1статті 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 12\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273\~ ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі в даному випадку необхідне для оформлення спадщини. Враховуючи те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено, що дійсно свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок розташований, за адресою: [ADDRESS] від 01.06.1989, видане виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на ім`я « [PERSON] » належало « [PERSON] », який помер [INFO] , у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення, в порядку розгляду справ окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved