Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

27 травня 2024 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що вона доводиться матір`ю померлому [INFO] [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] під час проходження служби в збройних силах України помер її син [PERSON] . До Міністерства оборони України заявником були подані документи на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975. Міністерство оборони відмовило заявнику в задоволенні даної вимоги, оскільки в наданих документах містяться розбіжності в написанні прізвищ в різних документах. Так, згідно свідоцтва про народження померлого [PERSON] в графі «мати» зазначено « [PERSON] » (російською мовою), померлий записаний як « [PERSON] » (російською мовою). Разом з тим, в паспорті заявника прізвище зазначено « [PERSON] » (українською мовою), а в свідоцтві про смерть сина заявника зазначено прізвище « [PERSON] ». Окрім цього, заявник зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з пакетом документів для призначення їй пенсії внаслідок втрати годувальника - сина [PERSON] у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсійний фонд також відмовив заявнику з зазначених вище причин, а саме у зв`язку з розбіжностями при написанні її та сина прізвищ в різних документах. Оскільки без доведення фактів, що мають юридичне значення, вирішити питання щодо отримання одноразової грошової допомоги та призначення пенсії внаслідок втрати годувальника не можливо, вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] просила задовольнити вимоги в повному обсязі, встановити факт родинних відносин між нею та її померлим [INFO] сином\~ [PERSON] . Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, направив заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Представник Міністерства оборони України направив письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі, оскільки в даному випадку існує спір про право, а саме право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975. Судовий розгляд просив провести без участі представника Міноборони, а також врахувати правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18 липня 2022 року по справі № 755/9100/18. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ч. 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2023 року (а.с. 10). В свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданому 10 листопада 1965 року, заповненому російською мовою, заявник [PERSON] вказана його матір`ю, а прізвище обох зазначено як « [PERSON] » (а.с. 9). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 лютого 2004 року Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області, та дублікаті картки фізичної особи - платника податків на ім`я [PERSON] , прізвище власника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 7, 8). Разом з тим, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30 березня 1998 року Геніченським РВ УМВС України в Херсонській області, та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я заявника [PERSON] , прізвище власника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5, 6). Заявник [PERSON] зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо призначення їй пенсії внаслідок втрати годувальника сина [PERSON] відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розпорядженням від 22 квітня 2024 року № 940/1600-0203-11 відмовлено [PERSON] в призначенні пенсії в разі втрати годувальника, оскільки в ході правової експертизи та перевірки права на призначення пенсії в разі втрати годувальника [PERSON] було виявлено розбіжності даних паспорта заявника та свідоцтва про смерть сина, а саме: в паспорті заявника зазначено прізвище заявника [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище сина [PERSON] (а.с. 12). Також, заявник [PERSON] зверталася до Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина військовослужбовця [PERSON] відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975. Листом від 26 квітня 2024 року № 1/2953 [INFO] повідомив, що подані ними документи на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 25 грудня 2013р. № 975 до [INFO] у зв`язку зі смертю сина військовослужбовця старшого сержанта [PERSON] повернуті на доопрацювання, оскільки у поданих документах наявні розбіжності щодо актових записів прізвищ матері та померлого сина військовослужбовця, а саме: згідно свідоцтва про народження померлого [PERSON] (серія [NUMBER] від 10 листопада 1965 року) прізвище матері записано [PERSON] (російською мовою). Однак, згідно паспортних даних прізвище матері [PERSON] (українською мовою), прізвище померлого [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06 липня 2023 року). З огляду на викладене та з метою подання висновку щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги документи [PERSON] повернуті на доопрацювання в частині надання рішення суду або інших документів, які підтверджують (встановлюють) факт родинних відносин із померлим військовослужбовцем [PERSON] , що дають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (а.с. 13, 14). Слід зазначити, що заявник не оскаржує рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії внаслідок втрати годувальника та дії Міністерства оборони України щодо повернення її документів на доопрацювання при вирішенні її заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина військовослужбовця, а лише просить встановити факт родинних відносин між матір`ю та сином через різне написання їх прізвищ в документах, яке виникло при перекладі документів з російської мови на українську, що відповідає положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Призначення та виплата пенсії внаслідок втрати годувальника, одноразової грошової\~допомоги у\~зв`язку зі\~смертю сина\~військовослужбовця буде вирішуватись органами ПФУ, МОУ при наданні відповідних документів. Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. У справі «Беллет проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Таким чином, у разі задоволення клопотання Міністерства оборони України заявник буде позбавлена права на справедливий та своєчасний розгляд справи за її заявою, чим буде обмежено доступ до правосуддя, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції. В свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть [PERSON] , в паспорті заявника [PERSON] є розбіжності в написанні їх прізвищ, які не дають можливості достовірно підтвердити родинні відносини між заявником та її померлим сином, що позбавляє її змоги реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина, який був військовослужбовцем, та призначення їй пенсії внаслідок втрати годувальника. В судовому засіданні свідки [PERSON] сусідка заявника, [PERSON] зазначили, що вони знають заявника і знали померлого [PERSON] . Їм відомо, що померлий [PERSON] є сином заявника [PERSON] [PERSON] помер, тому в досудовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та заявником неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи надані заявником документи, суд прийшов до висновку, що [PERSON] доводиться матір`ю померлому [INFO] [PERSON] . У вище перелічених документах прізвище померлого зазначено по-різному, але повністю збігається його дата народження, ім`я, по батькові, зазначені в цих документах. Вказане також підтверджується і показами свідків. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факт родинних відносин, що має юридичне значення для заявника, підлягає встановленню судом, оскільки дозволяє реалізувати право заявника на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина військовослужбовця та призначення їй пенсії внаслідок втрати годувальника.

Outcome: approved