Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В лютому 2024 року ТОВ «Веллфін» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 лютого 2021 року уклав з [PERSON] договір про споживчий кредит №1457844. За яким ТОВ «Веллфін» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,8% від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою та 1,8% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики. ТОВ «Веллфін» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 15000 гривень. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 15000 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 15 лютого 2021 року ТОВ «Веллфін» уклав з [PERSON] договір про споживчий кредит №1457844. За яким ТОВ «Веллфін» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі у розмірі 1,8% від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою та 1,8% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики (а.с.16-21). ТОВ «Веллфін» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою №86/02 від 08 лютого 2024 року, виданою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с.35). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про споживчий кредит №1457844 від 15 лютого 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора zf5337. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Веллфін» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1ст.81\~ЦПК України відповідач не надала жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не вводила одноразовий ідентифікатор, не надавала ТОВ «Веллфін» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, або що платіжна картка № [NUMBER] їй не належить. [PERSON] належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 15000 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 5000 гривень, заборгованості за відсотками 10000 гривень (а.с.23-34). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 15000 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції від 09 лютого 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Веллфін» сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Позов ТОВ «Веллфін» задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved