Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що 28.10.2013 року рішенням Талалаївського районного суду із позивача стягнуто аліменти\~ на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліментів розмірі 1/4\~ частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 16.01.2015 року рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області із позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4\~ частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Таким чином на підставі двох судових рішень на користь [PERSON] на утримання двох дітей із [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів щомісячно. При цьому, як вбачається з рішення Тульчинського районного суду [PERSON] при зверненні до суду не вказала інформації, що [PERSON] вже сплачує аліменти на старшу дочку від цього самого шлюбу, що могло би вплинути на обсяг дослідження доказів та прийняття законного та вмотивованого рішення. Рішенням Тульчинського районного суду від 16.07.2018 року із [PERSON] присуджено сятгення аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Отже, у зв`язку зі сплатою аліментів на двох дітей від іншої жінки змінився сімейний та майновий стан [PERSON] .\~ Враховуючи, що [PERSON] звернулась про стягнення аліментів в частці від доходу, наявність у позивача чотирьох дітей, які він утримує, то на одну дитину бажає сплачувати по 1/8 частин доходу на користь відповідачки на утримання їх спільних дітей. Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Талалаївського районного суду в справі № 747/741/13ц від 28 жовтня 2013 року, та рішенням Тульчинського районного суду в справі № 148/3244/14ц від 16 січня 2015 року та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 01 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання на 25 квітня\~ 2021 року. Протокольної ухвалою від 22 травня 2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи та повідомити відповідача шляхом поміщення оголошення на сайті Судової влади України.\~ Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом поміщення оголошення на сайті, яке було розміщено для загального відома 22 травня 2024 року. Таким чином відповідач [PERSON] у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подала. Суд за встановлених обставин зазначає, що відповідно положення ст. 280 ЦПК України, коли у\~ разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити, оскільки позивач після утримання з нього всіх необхідних аліментних відрахувань, отримує заробітну плату нижче встановленого прожиткового\~ мінімуму, що порушує його права.\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази,\~ приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей являється [PERSON] . Дані встановлені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження (повторних) серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.12, 10) Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 08 листопада 2013 року, із [PERSON] стягнуто аліменти\~ на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліментів розмірі 1/4\~ частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2013 року (а.с.7-7зв)\~ Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 січня 2015 року із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4\~ частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-8зв).\~ Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей являється [PERSON] . Дані встановлені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] (а.с.13, 9) Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області\~ від 16 липня 2018 року, яке набрало законної сили 16 серпня 2018 року, із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн на кожну дитину, але неменше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно (а.с.14-15) Згідно довідки ТОВ НВП «Аргон» від 11.04.2024 року [PERSON] працює в ТОВ НВП «АРГОН» з 01.09.2022. На даний час займає посаду пекар. Дохід за період з 01.10.2023 по 31.03.2024 склав 71 896, 68 грн. В тому числі по місяцях жовтень 2023 року: сукупний дохід 12 534, 48 грн, утримання 9 632, 75 грн, сума до виплати 2 901, 73 грн; за листопад 2023 року: сукупний дохід 12 937, 60 грн, утримання - 9 942, 55 грн, сума до виплати 2 995, 05 грн; за грудень 2023 року: 11 937, 60 грн, утримання- 9 174, 05 грн, сума до виплати 2 763, 55 грн; за січень 2024 року: сукупний дохід 12 203, 0 грн, утримання - 9 378, 02 грн, сума до виплати 2 824, 98 грн; за лютий 2024 року: сукупний дохід 11 142, 0 грн, утримання - 8 562, 63 грн, сума до виплати 2 579, 37 грн; за березень 2024 року: сукупний дохід 11 142, 0 грн, утримання- 8 562, 63 грн, сума до виплати 2 579, 37 грн.\~\~ Всього сукупний дохід 71 896, 68 грн, утримання - 55 252, 63 грн, сума до виплати 16 644, 06 грн (а.с.25). Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. Аналізуючи зазначені норми Сімейного кодексу щодо зміни розміру аліментів, суд приходить до висновку, що можливість зміни розміру раніше стягнутих аліментів, яка встановлена в ст 192 СК України, має той суд, який постановив рішення про стягнення аліментів. Представник позивача просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача рішенням як Талалаївського районного суду Чернігівської області, так і рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області. У даному випадку суд не правомочний вирішувати питання зміни розміру аліментів, які стягуються рішенням, постановленим іншим судом. Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині вирішення питання зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 січня 2015 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.20154 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи позовну вимогу в частині зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Талалаївського районного суду від 28 жовтня 2013 року, і яким із [PERSON] стягнуто аліменти\~ на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліментів розмірі 1/4\~ частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2013 року, суд виходить з наступного. Згідно із ст 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч. 6 ст 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.\~ Згідно ст 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є сталим і може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.\~\~\~\~\~\~\~ З аналізу положень статей 181 та 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. В свою чергу значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. У статі 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~ розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.\~\~\~\~\~\~\~ Як було встановлено в ході судового розгляду у позивача [PERSON] з часу стягнення з нього аліментів змінився сімейний стан, у нього на утриманні на даний час перебувають ще двоє дітей, на яких він сплачує аліменти. Розмір відрахувань з його заробітної плати по цій причині досить значний, що погіршує його матеріальне становище. Тому з врахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Талалаївського районного суду від 28 жовтня 2013 року на неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , а саме зменшення розміру.\~ Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивача, а саме частки від заробітку, доходу, суд враховує, що з урахуванням розміру доходів відповідача, рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховучи, що позивач працевлаштований та щомісяця отримує стабільний заробіток, але на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, але частка 1/8 частини всіх видій його доходів щомісячно, відповідно до позовної вимоги, не є такою, яка буде необхідним та достатнім рівнем\~ для забезпечення витрат дитини і разом із тим, співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, і приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що відповідає положенням ст 8 Закону України «Про охорону дитинства», тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial