Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] . Зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №20 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації народжень, де у графі «Батько» виключити відомості про батька [PERSON] , громадянин Україна, та вказати батьком дитини [PERSON] , громадянин України. Вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») є [PERSON] . Батьком позивача [PERSON] вказаний батько [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [PERSON] (помер « [INFO] . Батьком позивача записаний [PERSON] у зв`язку з тим, що між матір`ю позивача та біологічним батьком позивача [PERSON] під час та безпосередньо після народження позивача склалися складні відносини. Батьки позивача втратили почуття поваги та любові, що призвело до припинення будь яких стосунків, як між батьками, так і у подальшому між позивачем та його біологічним батьком. [PERSON] не перебувала у шлюбі із батьком позивача, а запис про батька вчинений згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Починаючи із червня 2020 року позивач налагодив, відновив особисті відносини із своїм біологічним батьком [PERSON] та постійно проживав із ним за адресою: [ADDRESS] , аж до дня його смерті [INFO] . [PERSON] визнав себе батьком позивача, однак раптово помер [INFO] . Похованням й понесенням відповідних витрат займалися позивач та [PERSON] . Згідно висновку експерта №249 від 26.06.2023 року судово медичної молекулярно генетичної експертизи, яка проведена Одеським обласним бюро судово медичної експертизи на підставі заяви [PERSON] , встановлено, що молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком громадянина [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999 %, таким чином, батьківство практично доведене. Крім того, спадкоємцем до майна померлого є також неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який у відповідності до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Надав заяву про слухання справи без його участі та без участі представника. Позовні вимоги просив задовольнити. Законний представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про слухання справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про слухання справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Представник Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Від начальника відділу надійшли пояснення, в яких вона зазначила, що заперечень та клопотань не мають, просять розглядати справу без участі представника відділу та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є сином [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») є [PERSON] . Батьком позивача [PERSON] вказаний батько [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [PERSON] (помер « [INFO] . Батьком позивача записаний [PERSON] у зв`язку з тим, що між матір`ю позивача та біологічним батьком позивача [PERSON] під час та безпосередньо після народження позивача склалися складні відносини, що призвело до припинення будь яких стосунків, як між батьками, так і у подальшому між позивачем та його біологічним батьком. [PERSON] не перебувала у шлюбі із батьком позивача, а запис про батька вчинений згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Починаючи із червня 2020 року позивач налагодив, відновив особисті відносини із своїм біологічним батьком [PERSON] та постійно проживав із ним за адресою: [ADDRESS] , аж до дня його смерті [INFO] . [PERSON] визнав себе батьком позивача, однак раптово помер [INFO] . Позивач та [PERSON] до моменту смерті останнього: - почали мешкати однією сім`єю, вести спільне господарство й побут з 2020 року. - проживали разом у квартирі, що належала померлому за адресою: [ADDRESS] з 2020 року. Похованням й понесенням відповідних витрат займалися позивач та [PERSON] . Згідно висновку експерта №249 від 26.06.2023 року судово медичної молекулярно генетичної експертизи, яка проведена Одеським обласним бюро судово медичної експертизи на підставі заяви [PERSON] , встановлено, що молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком громадянина [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999 %, таким чином, батьківство практично доведене. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 128 СК за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved