Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

23 травня 2024 року [PERSON] звернулась до суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, на строк інвалідності. Свою позицію позивач мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Сину з дитинства встановлено 11б групу інвалідності. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 грудня 2022 року над [PERSON] встановлено опіку, її призначено опікуном. Син постійно проходить обстеження та лікування. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище було змінено на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу) перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 січня 2010 року /а.с. 13, 14/. [PERSON] народився [INFO] . Батьками [PERSON] , в копії свідоцтва про народження, вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 15/. 30 квітня 2024 року на підставі акту огляду МСЕК № 272/4 [PERSON] встановлено першу А групу інвалідності з дитинства безстроко /а.с. 6/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 грудня 2022 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над [PERSON] опіку. Призначено опікуном [PERSON] його матір [PERSON] . Згідно витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований в буд. [ADDRESS] , за місцем реєстрації його матері [PERSON] /а.с.5/. Правовідносини батьків та повнолітніх дочки (сина), зокрема обов`язок батьків їх утримувати, регулюються статтями 198-201 СК України. Відповідно до правил статті 198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту статті 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Згідно статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини (сина, доньки); стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України). З урахуванням зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що повнолітня непрацездатна особа, є особою з інвалідністю першої А групи, безстроково, має тяжке захворювання, потребує постійного стороннього догляду, систематичного лікування та тривалої реабілітації, який забезпечує лише матір. Батько самоусунувся від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Даних щодо неможливості надання такої допомоги, наявності у нього інших утриманців, або інших обставин, які б звільнили його від сплати аліментів, відповідачем до суду надано не було, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього непрацездатного сина аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, на строк інвалідності. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved