Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

22.04.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2005 позивачка та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент навчається в Державному торгівельно-економічному університеті та є студенткою 1 курсу. Термін навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» червень 2027 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 29.09.2020. [PERSON] несе витрати, необхідні кошти на проїзд на навчання, проживання, одяг, харчування тощо. Позивачка не в змозі самостійно утримувати дочку. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу, адже працездатний та отримує дохід. Просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею 23- х річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 22.04.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. 26.04.2024 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання позивачка не з`явилася, разом з позовною заявою подала клопотання в якому позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.17). 22.04.24 надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20). 27.05.24 надіслала до суду заяву в якій не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання (а.с.44) та публікацією оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 41). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду представника позивача, на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.06.2024 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2006, батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.09.2020 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.10.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 6-7). З копії виконавчого листа, виданого 06.11.2020 Решетилівським районним судом Полтавської області, вбачається, що рішенням Решетилівським районним судом Полтавської області суду від 05.10.2020 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не меньше ніж 50 % прожиткового мінімуму всіх видів його доходів щомісячно, але не меньше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з 25.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (а.с.8). Із довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 05.03.2024 №10-09/1/766, вбачається, що [PERSON] , яка є студенткою, зареєстрована за однією адресою разом із позивачкою (а.с.5). Відповідно до довідки Державного торгівельно-економічного університету від 21.02.2024 №33/24754, вбачається, що [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Державного торгівельно-економічного університету. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» червень 2027 року Спір у справі виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України). Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положеннями статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що повнолітня донька позивачки - [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу та мати самостійний заробіток, потребує коштів на придбання одягу, харчування, книжок для навчання. Дані обставини не оспорюються відповідачем. Також судом встановлено, що термін навчання [PERSON] за ступенем здобувача вищої освіти «бакалавр» червень 2027, при цьому вона, [INFO] , а, отже, досягне 23-річного віку [INFO]. Оскільки судом встановлено, що інших утриманців відповідач не має та має стабільний дохід, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду та до закінчення навчання повнолітньою донькою відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов подано до суду 22.04.2024. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, позивачку звільнено від сплати судового збору за пред`явлення позову про стягнення аліментів, судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів за ставкою станом на день пред`явлення позову - 22.04.2024, що становить 1211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved