Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що має з відповідачем спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . З 16.08.2023 син навчається на денному відділенні в Одеському національному медичному університеті на стоматологічному факультеті за спеціальністю «Стоматологія» на контрактній формі здобуття освіти (контракт від 13.08.2023, № 461), строк навчання з 2023 по 2028. На даний час син повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує дохід. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з серпня 2023 року до завершення навчання по вересень 2028 року. Ухвалою суду від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 14.05.2024 відкладено розгляд справи на 05.06.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 05.06.2024 відкладено розгляд справи на 02.07.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Станом на 02.07.2024 сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за останньою відомою адресою зареєстрованого його місця проживання. Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Ухвалою суду від 02.07.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Сторонами та їх представниками не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.08.2007 було розрізано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , що видане 14.08.2007 Відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 18.01.2006 Відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.11). Як вбачається з довідки № 01-09/125 від 27.03.2024 [PERSON] навчається в Одеському національному медичному університеті на стоматологічному факультеті за спеціальністю «Стоматологія» на контрактній формі здобуття освіти (контракт від 13.08.2023, № 461), строк навчання з 2023 по 2028 роки (а.с.14). Отже, за таких обставин повнолітній син сторін не має можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на\~\~власне утримання.\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним, має дохід та платоспроможний, що підтверджується листом-відповіддю Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2024 за № 16881/20.11-34/4 (а.с.15). Відповідно до\~ч.ч.1,2 ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених\~ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син сторін [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на\~\~власне утримання.\~\~\~\~\~\~ Саме по собі перебування на денній формі навчання особи свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання, а Конституцією України гарантує право на освіту. Відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи в ТОВ «Мед-Сервіс» та має постійний заробіток, що підтверджується відповідними довідками, доданими до позову. Відомості про те, що він має на утриманні інших осіб, у суду відсутні. Разом з тим, відповідачем не надано заперечень щодо неможливості сплати аліментів в частці від свого доходу, доказів щодо скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів у частці на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд наголошує, що обов`язок утримувати спільних дітей є рівною мірою обох батьків. При цьому суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючі матеріальне становище батьків, дитини, з метою забезпечення умов життя, достатніх для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом, на період навчання або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Необхідно зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~Сімейним кодексом України. На підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial