Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.11.2023 [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Мініх І.М., звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до фермерського господарства «Золоте поле 2016», в якій просить усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, з кадастровим номером 6820988600:04:001:0337, розташовану на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, шляхом повернення йому вказаної земельної ділянки. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6820988600:04:001:0337. В грудні 2017 року між [PERSON] та фермерським господарством «Золоте поле 2016» проходили переговори щодо укладення договору оренди земельної ділянки, на умовах орендної плати в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки землі, яка б становила близько 8000 грн. строком на 7 років. Саме на таких умовах позивачем було підписано договір оренди, два примірники яких було передано для підписання відповідачу. З грудня 2017 року відповідач не повертав позивачу його примірник договору оренди землі. Після неодноразових звернень до відповідача, ним в травні 2023 року було надано примірник договору позивача, зі змісту якого йому стало зрозуміло, що такий договір він не укладав та власноруч не підписував. \~ \~ \~ \~Представник позивача зазначила, що позивач не мав наміру уклади з відповідачем жодних договорів на умовах вказаних нібито у договорі оренди землі № 18 від 06.12.2017, власноруч не підписував даний договір, а підпис позивача на договорі напроти його прізвища зроблено невстановленою особою, ймовірно відповідачем, яким і здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Мініх І.М. подала клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечила. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд провів заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 6820988600:04:001:0337, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.12.2016 № 22-34554-СГ, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87651146 від 22.05.2017 (а.с. 6-7). 06.12.2017 між [PERSON] та фермерським господарством «Золоте поле 2016», в особі директора [PERSON] , укладено договір оренди землі № 18 (далі Договір) (а.с. 8-9). Відповідно до пунктів 1, 2 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку загальною площею 2 га, з кадастровим номером 6820988600:04:001:0337, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, за межами населеного пункту. Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 133732 грн. Відповідно до пунктів 8-9 Договору, договір укладено на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5349,28 грн. Договір зареєстрований державним реєстратором Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області 17.01.2018, номер запису про інше речове право: 24466266, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 10). Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-24/3577-ПЧ від 15.04.2024, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, рукописний підпис в розділі «Підписи сторін» в стрічці під назвою «Орендодавець» навпроти напису: « [PERSON] » договору оренди землі № 18 від 06.12.2017, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 48-49). Висновок експерта № СЕ-19/123-24/3577-ПЧ від 15.04.2024 є зрозумілим та не викликає сумнівів у його правильності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній станом на 06.12.2017). Судом встановлено, що волевиявлення позивача на укладення договору оренди землі № 18 від 06.12.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6820988600:04:001:0337, площею 2 га, саме на тих умовах, що вказані у Договорі, не було. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що використання належної позивачу земельної ділянки здійснюється відповідачем без належної правової підстави. У пункті 7.27 постанови від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. У пункті 71 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у своїй постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, шляхом уточнення, виклавши його перше речення так: зайняття земельних ділянок, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Позивач, посилаючись на позбавлення його права користування земельною ділянкою, яку використовує відповідач, просив усунути перешкоди у користуванні такою ділянкою шляхом її повернення, оскільки він не підписував договору оренди землі. Тобто, позивач подав негаторний позов про повернення земельної ділянки. Встановлені судом обставини, зокрема, встановлення факту непідписання [PERSON] договору оренди землі № 18 від 06.12.2017, свідчать про його неукладеність, відсутність волевиявлення власника на передачу в оренду земельної ділянки та безпідставність користування відповідачем цим майном. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с. 1). Також, позивач поніс витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 3634,96 грн. (а.с. 46). Вказані судові витрати на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved