Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 13.11.2023 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить стягнути з Споживчого товариства "Будова-Фінанс" на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені за договором асоційованого членства в споживчому товаристві №5/37-БФ від 24.12.2020 року, в сумі 820318,17 грн., а також суму понесених судових витрат у розмірі 8739,99 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2024 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою судді від 12.01.2024 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 13.02.2024 року розглянуто клопотання про забезпечення позову. 20.02.2024 року від відповідача надійшов відзив на позов. 17.04.2024 року судом розглянуто заяву представника відповідача [PERSON] про заміну заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 17.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що 24.12.2020 року між сторонами був укладений Договір асоційваного членства в споживчому товаристві №5/37-БФ. Сторона позивача зазначає, що не дивлячись на належне виконання позивачем своїх зобов`язань по договору, Товариство порушило своє зобов`язання, встановлене п.4.2.1 договору, та не забезпечило будівництво будинку в строк до 4 кварталу 2021 року. Прострочення введення будинку до експлуатації становить вже 20 місяців, в зв`язку з чим у [PERSON] виникло право розірвати договір в односторонньому порядку, а у Товариства виник обов`язок повернути [PERSON] отримані від неї грошові кошти протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання договору. Відповідач протягом 20-ти робочих днів, передбачених п.5.2 Договору, не повернув позивачу сплачені по Договору грошові кошти та взагалі ніяким чином не відреагував на вимогу [PERSON] , в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. У відзиві на позовну заяву представник позивача посилається на те, що договором передбачено право пайовика саме вимагати розірвання договору, ініціювати його розірвання, але жодними положеннями не встановлено право пайовика на його розірвання в односторонньому порядку. Отже, на даний час договір не є розірваним та у Товариства не виникло обов`язку з повернення [PERSON] грошових коштів на підставі п. 4.2.7. та п. 5.2.7. Договору, як про це зазначено в позовній заяві. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 24.12.2020 року між Споживчим товариством «Будова-Фінанс» та [PERSON] укладено Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №5/37-БФ, згідно з яким відповідно до Статуту товариства та цього Договору Товариство приймає Пайовика в асоційовані члени Товариства. Пайовик при підписанні даного Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден його реалізовувати. Відповідно до п. 2.1. Договору Пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести Частку в розмірі, еквівалентному 79855,00 доларів США, що на момент укладення Договору становить 2222716,00 грн. Відповідно до п. 3.1.3. відмовитися від внесення Частки шляхом дострокового розірвання даного Договору протягом строку дії цього Договору в наступному порядку: а) Пайовик направляє лист Товариству, в якому повідомляє Товариство про свій намір розірвати Договір; б) Товариство, протягом 5 робочих днів з моменту отримання листа від Пайовика готує і надсилає Пайовикові угоду про розірвання Договору; в) протягом 60 календарних днів з моменту отримання Товариством підписаної угоди про розірвання Договору, Товариство повертає Пайовикові внесену ним Частку. Розрахунок Частки, що підлягає поверненню Пайовикові, проводиться відповідно до п. 2.5, 2.6 цього Договору. Серед прав Пайовика в Договорі зокрема закріплено право вимагати від Товариства розірвання даного Договору в разі невиконання Товариством зобов`язань згідно з п. 4.2.1 цього Договору і повернення фактично внесеної Частки на момент даного Договору протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього Договору. Також Договором передбачено (п.п.4.2.1, 4.2.7), що Товариство зобов`язано забезпечити будівницво Будинку в строк IV квартал 2021 року. У разі дострокового розірвання Договору з причин, не пов`язаних з невиконанням Товариством своїх зобов`язань за цим Договором, повернути Пайовикові внесену ним частину Частки, відповідно до п.п.2.3., 2.5., 2.6. цього Договору. У разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням Товариством своїх зобов`язань за цим Договором (а саме п. 4.2.1.) повернути Пайовикові фактично внесену ним Частку на момент розірвання цього Договору у порядку, визначеному цим Договором та п. 3.1.5. Згідно з п. 5.1. за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором, а у випадках, не передбачених Договором, відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 5.2. Договору визначено, що у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п.4.2.1. цього Договору з боку Товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п. 3.2.7. Договору, Товариство на письмову вимогу Пайовика, виплачує Пайовику штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання, починаючи з 181 дня прострочення виконання. У випадку розірвання Договору за ініціативою Пайовика, якщо Товариство прострочило виконання п.4.2.1 цього Договору, Товариство зобов`язано повернути Пайовику всю суму Частки, яка фактично була внесена на момент розірвання цього Договору на протязі 20-ти банківських днів з моменту розірвання Договору на рахунок Пайовика, вказаний в даному Договорі або іншим узгодженим Сторонами способом, або на депозитний рахунок нотаріуса. На виконання умов вказаного договору позивачем на рахунок відповідача сплачено 628338 грн., про що суду надано відповідні квитанції /а.с.16-21/. Вказана сума відповідає сумі 22432,31 долари США згідно офіційного курсу НБУ на день оплати. В строк до 4 кварталу 2021 року СТ "Будова-Фінанс" свої зобов`язання не виконало. Будинок не прийнятий до експлуатації по теперішній час. 12.09.2023 року [PERSON] направила на адресу СТ "Будова-Фінанс" Повідомлення про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві №5/37-БФ від 24.12.2020 року. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України\~Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що між сторонами був укладений Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №5/37-БФ від 24.12.2020 року, умови якого стороною позивача [PERSON] добросовісно виконувались. Однак в строк, встановлений договором, відповідач СТ "Будова-Фінанс" свої зобов`язання не виконало, чим порушила права позивача [PERSON] . На повідомлення позивача про розірвання договору відповідачем будь-якої відповіді не надано. Більш того, відповідач за адресою свого місцезнаходження поштову кореспонденцію навіть не отримує. Суд зазначає, що вказані обставини, унеможливлюють виконання порядку дострокового розірвання договору, визначеному в п. 3.1.3., на який посилається представник відповідача, доводячи, що позивачем не дотримано вказаного порядку та на теперішній час зобов`язання повернути позивачеві сплачену частку у відповідача відсутні, оскільки договір не розірваний. Суд відхиляє вказані доводи та звертає увагу на те, що не отримуючи поштову кореспонденцію, відповідач штучно створює умови, коли позивач не має можливості скористатися своїми правами та дотриматися порядку розірвання договору відповідно до п. 3.1.3. Ухвалюючи рішення по суті спору, суд приймає до уваги, що Товариство не виконало свої зобов`язання за договором, а саме не забезпечило будівництво в будинку в строк, чим порушило права позивача, в зв`язку з чим в разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням Товариством своїх зобов`язань за цим Договором, Товариство зобов`язане повернути Пайовикові фактично внесену ним грошову суму на виконання договору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved