Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 14 лютого 2024 року позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» обґрунтувало тим, що 26 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4045510221 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Паспорту кредиту та Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на таких умовах: сума кредиту - 66 659 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 9,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,99 % від суми кредиту. 20.09.2021 право вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі також - Позивач) на підставі Договору факторингу № 200921. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, Позивач є Новим кредитором Відповідача за Кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Зазначене також підтверджується меморіальним ордером № 768960451 від 20.09.2021 щодо сплати суми фінансування за договором факторингу. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору факторингу, Випискою та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. Ця інформація є відомою Боржнику. Разом із тим, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. 15.12.2023 Відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, зазначена вимога відповідачем не виконана. Як наслідок, станом на 22.01.2024 заборгованість Позичальника за Кредитним договором, становить 94 752,81 в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 58 842,10 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 6 978,47 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 28 932,24 грн, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками (надаються в додатку), окрім того платежі по кредитному договору відповідача до передачі прав за кредитним договором Позивачу зазначені в довідці ТОВ «ФК «ЦФР» від 03.03.2023. Таким чином, Позичальником було порушено умови Кредитного договору, а також норми чинного законодавства. З цих підстав, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 4045510221 від 26.07.2021, в розмірі 94 752,81 в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 58 842,10 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 6 978,47 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 28 932,24 грн; стягнути з Відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» понесені Позивачем судові витрати (а. с. 3 - 4). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 15 лютого 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а. с. 1 - 2). 17 червня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, визначених у позові (а. с. 113 113 зворот). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Відповідач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову ( а. с. 115). На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 26 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4045510221 (а. с. 5-6). На підставі п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Паспорту кредиту та Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 66 659 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 9,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,99 % від суми кредиту (а. с. 5-10). 20.09.2021 право вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 200921 (а. с. 11-15). Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги від 20 вересня 2021 року (а. с. 16), меморіальним ордером № 768960451 від 20.09.2021 щодо сплати суми фінансування за договором факторингу (а. с. 17); Реєстром прав вимоги до Договору факторингу (а. с. 18), Розрахунком заборгованості станом на 22.01.2024 (а. с. 19), Виписками по особовому рахунку за період з 26.07.2021 по 22.01.2024 (а. с. 20-24, 25-39, 40-44). ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] та надало їй кошти в сумі 66 659 гривень, що видно з копії платіжної інструкції №ТС-252145 від 24.07.2021» (а. с. 45), копії витягу з реєстру сплачених страховок ПАТ «СК» «ТАС» (а. с. 46), копії витягу з реєстру оплачених ключів доступу до додатку «RADAR.Screen» (а. с. 48). 15.12.2023 Відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором (а. с. 50-51). Станом на 22.01.2024 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, становить 94 752,81 в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 58 842,10 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 6 978,47 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 28 932,24 грн, що підтверджується Розрахунком заборгованості по кредитному договору Позивача (а. с. 19) та Виписками (а. с. 20-44). Окрім того, платежі по кредитному договору відповідача до передачі прав за кредитним договором Позивачу зазначені в довідці ТОВ «ФК «ЦФР» від 03.03.2023 (а. с. 49). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед [PERSON] «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позиція суду Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 4045510221 від 26 липня 2021 року, на підставі Договору факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно p ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне) виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. На день розгляду справи зазначена вище заборгованість відповідачем не погашена. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведені розрахунки не заперечено, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на зазначене у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з аналізу наведених норм Закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором та Договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача таку заборгованість. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене вище, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривні 00 копійок.

Outcome: approved