Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року у справі № 185/7765/21 [PERSON] визнано винним у тому, що він 09 липня 2021 року приблизно о 04:45 годині на перехресті вулиць Заводської та Зеленої в місті Павлограді Дніпропетровської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого пасажири автомобіля [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала їх смерть. [PERSON] призначено покарання у виді позбавлення волі строком одинадцять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років. Також вироком суду було задоволено повністю цивільний позов потерпілих [PERSON] та [PERSON] , зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін. Скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову, апеляційний суд зазначив, що автомобіль, яким керував [PERSON] під час вчинення ДТП, був застрахований, що підтверджується полісом обов`язкового страхування № 204116846, однак суд першої інстанції не з`ясував, чи звертались потерпілі особи до страховика з заявою про відшкодування шкоди і дійшов передчасного висновку про стягнення заподіяної шкоди лише обвинуваченим у повному обсязі. 07 березня 2024 року матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] повернуті до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області після закінчення апеляційного провадження. 21 березня 2024 року здійснено автоматизований розподіл між суддями справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачка посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, загинув її син [PERSON] , просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. Під час вчинення ДТП відповідач керував транспортним засобом ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] . За даними Централізованої бази даних МТСБУ станом на дату вчинення ДТП - 09 липня 2021 року на транспортний засіб ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] був чинним поліс внутрішнього страхування № 204116846. Страховик - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр Альянс». Ухвалою від 01 квітня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр Альянс» залучено до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач [PERSON] за вироком суду утримується під вартою, тому ухвалою від 01 квітня 2024 року зобов`язано адміністрацію Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» МЮУ вручити під розписку засудженому [PERSON] , [INFO] , копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками та негайно надіслати до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області розписку та письмові пояснення [PERSON] . 14 травня 2024 року копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримані Дніпровською установою ВП №4, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На день розгляду справи письмових пояснень відповідача не надійшло, відзиву на позов також не подано. Від третьої особи ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» письмових пояснень щодо позову не надійшло. Учасниками справи не надано відомостей про те, чи зверталась позивачка до страхової компанії з заявою про відшкодування моральної шкоди і чи було здійснено таке відшкодування. Клопотань про витребування доказів не заявлено. Тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року у справі № 185/7765/21 установлено, що 09 липня 2021 року [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] належить йому на праві власності, порушив вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажири автомобіля [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала їх смерть. (а.с.9-15) Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року скасовано вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року в частині вирішення цивільного позову. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін. (а.с.16-22) Під час вчинення ДТП відповідач керував транспортним засобом ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] , який належав йому на праві власності, отже зобов`язаний відшкодувати шкоду , завдану джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до положень статті 1187 Цивільного кодексу України. За даними Централізованої бази даних МТСБУ станом на дату вчинення ДТП - 09 липня 2021 року на транспортний засіб ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] був чинним поліс внутрішнього страхування № 204116846. Страховик - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр Альянс». Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. За змістом вироку суду у справі № 185/7765/21 статус потерпілих у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] наданий батькам загиблого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином з матеріалів справи видно, що право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого [PERSON] , мають його батько [PERSON] та матір [PERSON] . Відомості про інших осіб, які мають право на таке відшкодування, відсутні. Як передбачено статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Як визначено статтею 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: -у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. -у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Позовна заява та додані до неї матеріали не містять відомостей про звернення потерпілої [PERSON] до страховика ПрАТ «СК Прем`єр Альянс» з заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому потерпілою [PERSON] заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина, до [PERSON] як до особи, винуватої у вчиненні ДТП, яка одночасно є власником автомобіля (джерела підвищеної небезпеки). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Вимоги частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Згідно вимог частин 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день вчинення ДТП була застрахована, саме страховик ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду, заподіяну смертю [PERSON] його батькам [PERSON] та [PERSON] . Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Станом на 09 липня 2021 року (день настання страхового випадку) мінімальна заробітна плата становила 6000 грн, отже загальний розмір страхового відшкодування стосовно одного померлого становить 6000 х 12 = 72 000 грн і має бути виплачений рівними частинами кожному з батьків померлого. Отже [PERSON] має бути виплачене страхове відшкодування у розмірі 36 000 грн. Проте зазначений розмір страхового відшкодування є недостатнім для повного відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачці смертю сина. У позовній заяві [PERSON] вказує на те, що вона назавжди втратила найдорожчу і найближчу для себе людину, її душевні страждання посилюються від думки, що сина не повернути і вона його більше ніколи не побачить. Розмір завданої їй моральної шкоди позивачка оцінює у 500 000 грн. Зазначений розмір моральної шкоди відповідає обсягу спричинених позивачці душевних страждань, оскільки внаслідок смерті сина позивачка позбавлена родинного оточення та турботи близької людини, її втрата є непоправною, усвідомлюючи це, позивачка відчуває душевний біль та розпач. ЇЇ звичне життя назавжди змінилося, оскільки до кінця життя вона позбавлена моральної та матеріальної підтримки, які могла б отримувати він рідного сина. Як визначено статтею 1195 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Тому з відповідача на користь відповідачки слід стягнути у відшкодування моральної шкоди заявлену нею суму (500 000 грн), з якої відняти суму страхового відшкодування, яке підлягає виплаті страховиком (36 000 грн), що дорівнює 464 000 грн. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2024 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачки до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial