Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

17.04.2024 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Авдєєнко В.В. в інтересах позивача [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення 248 372 гривень середньомісячного заробітку вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Ухвалою судді 10.05.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 27.05.2024 через систему «Електронний суд» Гусятинською селищною радою подано відзив на позов, в якому сторона відповідача посилається на безпідставність позовних вимог. Звертає увагу на те, що Гусятинською районною радою в межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» було прийнято рішення «Про виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у цивільній справі №596/1219/18» від 19.11.2020 № 645, яким скасовано п.3 рішення Гусятинської районної ради №337 від 15 травня 2018 року щодо звільнення [PERSON] ; поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року; вирішено питання виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуваннями. 09 грудня 2020 року Гусятинською районною радою виконано Постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року в частині виплати 349 583,39 середнього заробітку за час вимушеного прогулу Відповідно до положень ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно з роз`ясненнями п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Зважаючи на викладене вище, просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача адвокат Авдєєнко В.В. підтримав позовні вимоги. Представник відповідача Гусятинської селищної ради Шмигельський В.Я. вважав позов необґрунтованим, оскільки рішення про поновлення позивача на роботі виконано ще в 2020 році Гусятинською районною радою. На даний час Гусятинська ЦРКЛ припинила своє існування, і посади головного лікаря Гусятинської ЦРКЛ теж не існує. Правонаступником Гусятинської ЦРКЛ на даний час є КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, керівник якої призначається на конкурсній основі. Додатково звертає увагу на те, що стороною відповідача вчинено всі відповідні дії щодо сприяння у поновленні [PERSON] на посаді. Так, 23.09.2023 року рішенням сесії селищної ради внесено зміни до штатного розпису та введено скорочену посаду «головного лікаря» в структуру штату КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради. Призначення на посади, визначені штатним розписом КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради» належить до повноважень директора КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня». Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в судове засідання не зявився повторно, про час час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача [PERSON] адвоката Авдєєнко В.В., представника відповідача Гусятинської селищної ради Шмигельського В., дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною дрігою статті 235 КЗпП України регламентовано, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства. Як встановлено, рішенням тридцять першої сесії сьомого скликання Гусятинської районної ради №646 від 19 листопада 2020 року, відмовлено [PERSON] в укладенні контракту щодо призначення на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради та звільнено його з посади головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03.04.2024 в справі 596/883/23, апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича задоволено. Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Гусятинського селищного голови Карпо Степана Олексійовича, третя особа: комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення Гусятинської районної ради, поновлення на роботі задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Гусятинської районної ради №646 від 19 листопада 2020 року. Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні. Рішенням Чортківського районного суду від 21.12.2022 року в справі №596/643/2022 за позовом [PERSON] до Гусятинської селищної ради, [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради про поновлення на роботі, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Гусятинського селищного голови про незабезпечення фактичного допуску [PERSON] до роботи на посаді головного лікаря Гусятинської ЦРЛ при виконанні постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.20 по справі №596/1219/18 в частині поновлення його на роботі. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Гусятинського селищного голови №197-ос від 24.06.22, та поновлено [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря Гусятинської ЦРЛ. Стягнуто з КНП «Гусятинська районна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.06.22 по 21.07.22 включно в сумі 12418 гривень 60 копійок. Зазначені рішення судів набрали законної сили та є обов`язковими до виконання відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України. Обставини, встановлені цими рішеннями не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч.4 ст.82 ЦПК України). Судом також встановлено, що на виконання рішення суду про поновлення позивача [PERSON] на роботі, Гусятинським селищним головою прийнято розпорядження №196-ос від 24.06.2022 про поновлення позивача на роботі на посаді головного лікаря Гусятинської центральної районної комунальної лікарні. З врахуванням встановлених обставин, період вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення позивача [PERSON] на підставі рішення Гусятинської районної ради №646 від 19.11.2020 становить 400 робочих днів з 20.11.2020 по 23.06.2022. Згідно приписів ст.27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як встановлено, середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Порядок обчислення середньої заробітної плати передбачає розрахунок середнього заробітку виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи. Як слідує із постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.2020 року в справі №596/1219/18, середньоденний заробіток [PERSON] становив 620,93 грн (у березні 2018 року 6009,04; у квітні 2018 року 12619 = 18628,04 грн / 30 робочих днів). Таким чином стягненню з відповідача Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.11.2020 по 23.06.2022 в розмірі 248 372 (двісті сорок вісім тисяч триста сімдесят дві) гривні. (400 робочих днів*620,93 грн). Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно приписів ст. 237-КЗпПУ, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно роз`яснень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи. Вирішення питання про правомірність звільнення позивача з роботи безпосередньо залежить від законності судового рішення, на підставі якого він був на цій роботі поновлений. В постанові Тернопільського апеляційного суду від 03.04.2024 в справі 596/883/23, судом апеляційної інстанції встановлено звільнення [PERSON] на підставі рішення Гусятинської районної ради №646 від 19 листопада 2020 року, без законної підстави. Також постановою суду спростовано доводи відповідача, що Гусятинська селищна рада не є правонаступником Гусятинської ради, а тому не є належним відповідачем, оскільки згідно з постановою спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Чортківського району у комунальну власність Гусятинської селищної ради, Копичинецької міської ради, Золотопотіцької селищної ради, Бучацької міської ради бюджетних установ- юридичних осіб" з 01.01.21 передано бюджетну установу - юридичну особу КНП "Гусятинська КРЛ" у комунальну власність Гусятинської селищної ради. Рішенням від 26.01.21 Гусятинська селищна рада прийняла права засновника КНП "Гусятинська КРЛ" та прийняла зазначену лікарню у комунальну власність територіальної громади Гусятинської селищної ради разом з майном. За наведених обставин Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2022 року у справі № 596/1219/18 прийшов до висновку, що Гусятинська селищна рада є правонаступником Гусятинської районної ради щодо майна, прав та обов`язків КНП "Гусятинська КРЛ" перед [PERSON] у спірних правовідносинах щодо поновлення його на роботі. Також постановою Тернопільського апеляційного суду від 30.03.2023 в справі №596/643/23, при вирішенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь позивача моральної шкоди, апеляційний суд прийшов до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 000 грн. При цьому, судом встановлено, зокрема, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача [PERSON] , час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану внаслідок незаконного звільнення у травні 2018 року, тривалого невиконання рішення суду про поновлення на роботі, а в подальшому повторного звільнення. Суд приходить до висновку, що обставини, встановлені цим рішенням суду в справі №596/643/23 не змінилися і продовжують існувати, рішення судів від 21.12.2022 року в справі №596/643/2022, від 03.04.2024 в справі 596/883/23 про поновлення позивача [PERSON] на роботі не виконані. В позовній заяві сторона позивача посилається на те, що внаслідок незаконного звільнення позивач [PERSON] зазнав моральних страждань, оскільки для нього змінились нормальні життєві зв`язки, що вимагало додаткових зусиль для організації життя позивача. Позивач є особою похилого віку, що створює для нього додаткові складнощі у пошуку підходящої роботи для забезпечення фінансування своїх життєвих потреб та потреб своєї сім`ї. Суму компенсації моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 10000 гривень, які слід стягнути з Гусятинської селищної ради як правонаступника Гусятинської районної ради у спірних правовідносинах, з вини якої відбулось незаконне звільнення позивача. Таким чином, дослідивши характер спірних правовідносин, обставини справи щодо характеру немайнових втрат позивача, зокрема, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача [PERSON] , час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану внаслідок незаконного звільнення у травні 2018 року, тривалого невиконання рішення суду про поновлення на роботі, а в подальшому повторного звільнення, а також засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 6 000 грн. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору на користь [PERSON] стягнути пропорційно розміру задоволених вимог з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної.

Outcome: partial