Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа: трудової книжки, заповненої 17 вересня 1980 року, оскільки вказане в трудовій книжці на російській мові прізвище заявника - « [PERSON] » не відповідає прізвищу « [PERSON] », зазначеному російською мовою в належному їй паспорті громадянина України. Встановлення даного факту необхідне заявнику для призначення пенсії по інвалідності. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви підтримала заявлену нею вимогу про встановлення факту належності їй трудової книжки та прохала суд її задовольнити. Зазначила, що встановлення даного факту впливає на оформлення нею пенсії (а.с.26). В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.22). Письмових пояснень щодо викладених в заяві [PERSON] обставин до суду не подав. Згідно письмового клопотання прохав суд розглянути справу без його участі та вирішити справу на розсуд суду (а.с.24). Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), виданого 03 жовтня 1962 року, в якому записи виконані українською мовою, судом встановлено, що заявник по справі народилась « [INFO] », місцем її народження зазначені: «с.Устинівка Устинівський район Кіровоградська область». Прізвище, ім`я та по батькові заявника записані як « [PERSON] » (а.с.8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (серія [NUMBER] ), в якому записи виконані російською мовою, 05 вересня 1992 року заявником було зареєстровано шлюб з гр-ном « [PERSON] », внаслідок чого дошлюбне прізвище заявника змінилось із « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідних графах вказаного свідоцтва містяться також відомості щодо дати та місця народження заявника, як дружини, а саме: «пгт.Устиновка Кировоградской обл. Украина». Ім`я та по батькові заявника зазначені як « [PERSON] » (а.с.9). 19 листопада 1997 року заявнику був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER] ), в якому її прізвище, ім`я та по батькові зазначені українською мовою як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] », місце народження - «смт.Устинівка Устинівського р-ну Кіровоградської обл.». Відповідно прізвище, ім`я та по батькові заявника російською мовою зазначені в паспорті як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] », місце народження - «пгт.Устиновка Устиновского р-на Кировоградской обл.» (а.с.5). 17 січня 2008 року заявнику була видана картка фізичної особи-платника податків про одержання нею ідентифікаційного номера [NUMBER] . Прізвище, ім`я та по батькові заявника як фізичної особи-платника податків зазначені в довідці як « [PERSON] » (а.с.7). Зі змісту трудової книжки, заповненої 17 вересня 1980 року, вбачається зміна запису прізвища власника трудової книжки, виконаних на російській мові, з « [PERSON] » на « [PERSON] » при незмінному зазначенні імені та по батькові власника трудової книжки як « [PERSON] », а також року її народження - «1962 г.». Одночасно підставою зміни прізвища зазначено «свидетельство о заключении брака от 05 сентября 1992 г. [NUMBER] » (а.с.10, 29-31). Зазначені в цій трудовій книжці відомості про періоди роботи заявника на посаді продавця відділу «Взуття» Устинівського РСТ, економіста Устинівського райпо та заступника голови по ОПТУ за період часу з 1982 по 1992 роки відповідають даним, зазначеним у довідці. Зі змісту трудової книжки, заповненої 01 січня 2010 року, вбачається зазначення прізвища її власника як « [PERSON] », імені та по батькові як « [PERSON] », а також дати її народження - « [INFO] » (а.с.35). Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01 грудня 2021 року заявнику [PERSON] повідомлено про неврахування до її страхового стажу періодів роботи, внесених до трудової книжки, оскільки прізвище заявника, зазначене на титульному аркуші трудової книжки, не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті заявника російською мовою - « [PERSON] » (а.с.11). Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п.1, 26 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (з наступними змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообовязкового державного соціального страхування, є трудова книжка . Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31 березня 1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту трудової книжки, заповненої 17 вересня 1980 року, про встановлення факту належності якої заявник звернулась до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів (зокрема, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, паспорта громадянина України), вбачається відмінність зазначеного в трудовій книжці російською мовою прізвища заявника « [PERSON] » від її прізвища, зазначеного російською мовою в належному їй паспорті громадянина України, при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до трудової книжки, тим біографічним даним, які містяться в цьому ж паспорті та інших документах заявника щодо її прізвища, імені та по батькові; дати та місця її народження, займаної посади та місця роботи, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаної вище трудової книжки. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] трудової книжки, заповненої 17 вересня 1980 року, судом під час розгляду справи встановлено не було. Крім того, судом приймається до уваги, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заявник [PERSON] наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про обмеження її права на пенсійне забезпечення. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності їй трудової книжки, заповненої 17 вересня 1980 року, з метою реалізації права заявника на оформлення та отримання пенсії, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір, що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31 березня 1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved