Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника адвоката Безверського Р.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 260 000 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3900 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 19.06.2021 о 4 год. 45 хв. на автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь у Пологівському районі Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2105», д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «DAF XF 95.430», д.н.з. [NUMBER] , який стояв на узбіччі. В результаті вказаної ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2105», д.н. [NUMBER] , [PERSON] зазнав тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких помер. Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.09.2021 року [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України. На час ДТП Відповідач керував транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим Позивачем відшкодовані потерпілим витрати на поховання та витрати, пов`язані з втратою годувальника на загальну суму 260\~000 гривень. Враховуючи, що позивач виконав свій обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП, він має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування У зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути на його користь суму відшкодованої шкоди та судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2024 року позовну заяву МТСБУ прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання на веб-порталі судової влади України, відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.09.2021 року [PERSON] , 11.06.1997 року було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання (а.с.7-9). Відповідно до вказаного вироку, 19 червня 2021 року, приблизно о 04 годині 45 хвилин, водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя, на території Пологівського району Запорізької області. В салоні автомобіля під керуванням [PERSON] , в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні перебував [PERSON] , [INFO] . Під час руху в районі 588 км + 300 вказаної автодороги, водій [PERSON] , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити автомобіль «DAF ХF 95.430», який непорушно стояв частково на правому по ходу його руху узбіччі та частково на проїзній частині та був для нього перешкодою, та маючи при цьому технічну можливість уникнути зіткнення, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об їзду перешкоди не вжив та здійснив зіткнення. Вироком встановлено, що водій [PERSON] , порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху в діях водія [PERSON] знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] був госпіталізований до лікарні, в той же день [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача [PERSON] , у спричиненні шкоди потерпілим у зв`язку зі смертю [PERSON] . 13.08.2021 року [PERSON] , який є представником [PERSON] (яка є матір`ю малолітнього [PERSON] ), 15.09.2021 року [PERSON] та 24.09.2021 року [PERSON] (мати загиблого) звернулися до позивача з заявою про виплату оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На час ДТП відповідач керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н [NUMBER] без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п.27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до\~розрахунку розміру\~відшкодування шкоди,\~пов`язаної \~із витратами\~на встановлення\~надгробного пам`ятника\~від 25.07.2022\~року,\~розраховано \~розмір відшкодування\~ \~матері загиблого,\~ [PERSON] ,\~ у\~сумі 29425\~грн.\~(а.с.30). Згідно наказу, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] суму у розмірі 29 425 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.35). Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної зі втратою годувальника від 09.11.2021 року, розраховано розмір відшкодування матері неповнолітнього сина загиблого, [PERSON] , у сумі 216 000 грн. (а.с.31). Згідно наказу № 3.1/8587 від 11.11.2021, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] суму у розмірі 216\~000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.33). Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на поховання від 09.11.2021 року, розраховано розмір відшкодування матері загиблого, [PERSON] , у сумі 14575 грн. (а.с.32). Згідно наказу № 3.1/8674 від 12.11.2021, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] суму у розмірі 14575 000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.33). Відповідно до платіжних інструкцій № 1106890 від 11.11.2021, № 885038 від 26.07.2022 року, № 1106954 від 15.11.2021 року вказані кошти були виплачені [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 260 000 грн. (а.с. 37-39). Згідно п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON] , відбулась з вини відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП не була застрахована, а МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим у загальному розмірі 260\~000 грн., що свідчить про те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача в порядку регресу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у порядку регресу сума відшкодування шкоди потерпілим у розмірі 260\~000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3900 грн.

Outcome: approved