Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 16.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 2110628451829 «Стандартний», відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 3 800,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно умов договору кредит надається на 16 днів. Також відповідно до договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, які нараховуються за ставкою 2% за кожен день строку користування кредитом; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; тип процентної ставки - фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3800,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. В подальшому 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2110628451829 від 16.04.2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі з Договором про надання фінансових послуг № 2110628451829 від 16.04.2021 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Загальний розмір заборгованості [PERSON] по поверненню грошових коштів становить 67150,56 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 63350,56 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов до умов договору 0,00 грн. Але враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31009,52 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27209,52 грн. - заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати по справі: витрати на сплату судового збору та на правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте однією з позовних вимог є прохання про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Будучи належним чином повідомленою про проведення судового засідання, про що свідчить відстеження з офіційного сайту Укрпошти 0600266040749 про отримання особисто 23.05.2024 року судової повістки, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву від неї до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає наступне. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2110628451829 «Стандартний», відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 3800,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н6. Згідно умов договору кредит надається на 16 днів. Також відповідно до п. п. 1.2, 1.3. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, які нараховуються за ставкою 2% за кожен день строку користування кредитом; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; тип процентної ставки - фіксована. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік (п.1.9 Договору). Згідно листа ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11.01.2022 року вбачається, що 16.04.2021 року за кредитним договором № 2110628451829 здійснено переказ грошових коштів на карту № [NUMBER] у сумі 3800 грн. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторинг № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2110628451829 від 16.04.2021 року. Відповідно до Реєстру Боржників від 01.12.2021 року до Додатку № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року під № 24053 [PERSON] мала загальну заборгованість у розмірі 27512,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2110628451829 від 16.04.2021 року. Відповідно до Реєстру Боржників до Додатку № 10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж прав вимоги від 10.01.2023 року, том № 1 Додатку №3 до Договору факторингу № 10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж прав вимоги) від 10.01.2023 року, під номером 12954 знаходиться [PERSON] , яка мала загальну заборгованість у розмірі 67150,56 грн. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2110628451829 від 16.04.2021 року, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року в сумі 67150,56 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 3800,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 63350,56 грн. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати узгоджених відсотків, штрафів, пені, тощо, що також узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за Договором про надання фінансових послуг виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. При цьому, Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Також, п.2.2.1.4 кредитного договору встановлено, що позичальник протягом 14 календарних днів з дня укладення договору мав право відмовитись від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання грошових коштів. Про намір відмовитись від договору позичальник повідомляє товариство у письмовій формі до закінченя строку у 14 календарних днів з дня укладення договору. Проте, відповідач [PERSON] правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористалася. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає вимоги позивач обґрунтованими, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2110628451829 від 16.04.2021 року. При цьому, суд зазначає, що встановлені вище обставини під час розгляду справи відповідачем не спростовані жодним належним та допустимим доказом, зокрема остання не скористалася своїм правом надати суду відзив з приводу заперечення позовних вимог, а також не надала доказів повернення нею частково або в повному обсязі грошових коштів позивачу, крім того не спростувала розрахунок позивача. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Банку. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028,00\~грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 0408770081 від 23.01.2024 року). Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачений судовий збір у розмірі 3028,00\~грн. 00 коп. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Судом встановлено, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в особі керуючого Бурдюг Т.В., витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року; платіжну інструкцію платіжна інструкція № 0408770081 від 23.01.2024 року на суму 51000 грн. 00 коп., заявка на надання юридичної допомоги № 130 від 02.01.2024 року, де зазначено вид та вартість наданих послуг, що становить 13000 грн., які суд вважає належними та вважає, що понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. 00 коп. підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved