Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

23 травня 2024 року представник Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як орган опіки та піклування звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна відносно недієздатного [PERSON] , 1957 року народження. В обґрунтування звернення до суду зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2014 року [PERSON] , 1957 р.н., визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] . До Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 24.04.2024 року звернулася [PERSON] із заявою про звільнення її від виконання обов?язків опікуна відносно недієздатного [PERSON] у зв?язку з погіршенням свого стану здоров?я. Відповідно до пояснень [PERSON] вона не може виконувати обов?язки опікуна, які на неї покладені. Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією на засіданні опікунської ради (протокол № 5 від 15.05.2024 року) більшістю голосів членів ради було прийняте рішення про звільнення [PERSON] від обов?язків опікуна, тому орган опіки та піклування звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з відповідною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження на 17 червня 2024 року. 11.06.2024 до суду надійшла заява заінтересованої особи про проведення судового засідання без її участі у зв`язку з поганим самопочуттям, заяву про звільнення від обов`язків опікуна підтримала. Представник заявника в судове засідання також не з`явився, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.06.2024 року відкладено судове засідання на 20.06.2024 року о 15:00 год., у зв`язку з необхідністю витребування від заявника копії документів, які стали підставою для прийняття Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в міста Києві державної адміністрації від 17.05.2024 року №109-28883. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, витребуванні судом документи заявник не надав до суду. Суд, з метою дотримання визначеного процесуальним законом терміну розгляду даної заяви, вважає за необхідне здійснити розгляд заяви по суті, за відсутності учасників справи та за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 21.06.2024р., що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2014 року у цивільній справі №761/30056/13-ц визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановлено над ним опіку та визначено опікуна [PERSON] , [INFO] . 24.04.2024 року [PERSON] звернулася до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою, відповідно до якої просила розглянути на засіданні опікунської ради відповідну заяву про припинення її статусу опікуна над недієздатною особою [PERSON] у зв`язку з її станом здоров`я, яке на даний момент не дозволяє їй надавати недієздатному належної допомоги і опіки. 17.05.2024 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією на засіданні опікунської ради 15.05.2024 року (протокол засідання № 5) розглянута заява [PERSON] , про звільнення її від виконання обов?язків опікуна відносно недієздатного [PERSON] . За наслідками розгляду в межах компетенції, орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації дійшов висновку про необхідність звернення до Шевченківського районного суду міста Києва з відповідною заявою про звільнення [PERSON] від обов?язків опікуна (висновок органу опіки та піклування Шевченківського районного суду міста Києва від 17.05.2024 року №109-2883). Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Статтею 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Відповідно до п. 5.1. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування), опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною. Такими причинами можуть бути: хвороба опікуна, яка перешкоджає виконувати свої обов`язки, зміна майнового, сімейного стану, складу сім`ї, місця роботи, яку важко поєднувати з обов`язками опікуна, віддаленість місця проживання, відсутність взаєморозуміння з підопічним. Згідно із п.5.2. Правил опіки та піклування, органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст.80 ЦПК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, на обґрунтування неможливості виконувати обов`язки опікуна, за станом свого здоров`я, до заяви долучено довідку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Шевченківського району міста Києва від 24.04.2024 року, відповідно до якої у [PERSON] встановлено наступні діагнози: основний К76 IX без стенокардії МКХ-10 АМ: 125.10 Атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин, супутній: Т90 Інсулінонезалежний цукровий діабет МКХ-10 АМ: Е11.8 Цукровий діабет типу 2 з неуточненими ускладненнями, D98 Холецистит/жовчнокам?яна хвороба МКХ-10 АМ: К91.5 Постхолецистоектомічний синдром, L90 Остеоартроз колінного суглоба. При цьому, у вказаному документі відсутні посилання на протипоказання лікаря щодо фізичної активності [PERSON] , відсутні також відомості щодо перебігу захворювань, висновок лікаря про тимчасову або постійну втрату працездатності, придатність до певних видів діяльності, відтак, відповідна довідка не є медичним висновком щодо стану здоров`я [PERSON] , оскільки не містить об`єктивних даних про стан здоров`я особи та питань пов`язаних з таким станом здоров`я обставин. Так, визначення терміну «медичний висновок» наведено у пункті 3 Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Деякі питання ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я» від 18.09.2020 № 2136, як електронний документ, що формується на підставі медичних записів в системі та містить висновок лікаря про тимчасову або постійну втрату працездатності, придатність до певних видів діяльності, про стан здоров`я пацієнта або щодо інших питань, визначених законодавством. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (наприклад, постанова від 28.01.2021р. у справі № 753/6498/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі № 500/6325/17, від 04.07.2018р. у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. В даному випадку, висновок органу опіки та піклування Шевченківського районного суду міста Києва від 17.05.2024 року №109-2883 не містить належного обґрунтування підстав звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна, зокрема, посилання на медичну документацію, яка підтверджує погіршення стану здоров`я опікуна, що унеможливлює виконання нею обов`язків, переліку хвороб опікуна, які перешкоджають виконанню обов`язків, відсутність хвороб на момент призначення особи опікуном та їх появу в процесі виконання обов`язків опікуна, обсяг необхідної допомоги недієздатному та не можливість її надання опікуном, при цьому, суд за власної ініціативи витребовував від заявника копії документів, які стали підставою для прийняття вказаного висновку, однак, їх не було надано до суду. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги органу опіки та піклування не підлягають задоволенню, оскільки матеріали заяви не містять належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували те, що [PERSON] за станом здоров`я не здатна виконувати повноваження опікуна, а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях. Кеpуючись ст.ст. 76-81, 89, 263, 259, 263-265, 268, 293, 294, 300, 354-355 ЦПК Укpаїни, суд,

Outcome: dismissed