Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.12.2011 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка на денній формі та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та здійснювати оплату за навчання. Ухвалою від 04.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимог підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду по справі не заперечує. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У призначені судові засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Відповідно до копії рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 02.12.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 4). 10 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.28). Відповідно до довідки №270/2324 від 26.02.2024 [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка. Навчається за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2023 по червень 2027 (а.с.8). Відповідно до договору № 91 від 17.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, укладеним між вищим навчальним закладом та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 97440,00 грн. (плата за 2023-2024 навчальний рік 24360,00 грн.; плата за 2024-2025 навчальний рік 24360,00 грн.; плата за 2025-2026 навчальний рік 24360,00 грн.; плата за 2026-2027 навчальний рік 24360,00 грн.) За умовами договору оплата за отримання освітньої послуги здійснюється в безготівковій формі (а.с. 7). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи №10-14/14408 від 21.07.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Згідно відмітки в паспорті зареєстрованим місцем проживання позивача є також [ADDRESS] (а.с. 3). Актом опитування сусідів №10 від 05.06.2024 року підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, пов`язано не лише з необхідністю оплати навчання, але покликано також забезпечити їм достатній матеріальний стан (певні побутові речі, соціальний і культурний розвиток тощо), адже через навчання повнолітні дочка, син практично не мають змоги працювати і самостійно заробляти кошти. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно із ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка. Виходячи у необхідності оплати навчання, проїзду, загальновідомих потреб у купівлі продуктів харчування, одягу, засобів догляду, ліків, канцтоварів, оплати послуг інтернету, зв`язку, зважаючи на неможливість працювати, у зв`язку із навчанням на денному відділенні, очевидно, що [PERSON] на даний час потребує допомоги від батьків. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження свого незадовільного матеріального стану суду не надав, отже може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці на час її навчання (протилежного судом не встановлено). За таких встановлених обставин, визначаючи розмір аліментів, суд враховує актуальну і дійсну потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, можливість надання матеріальної допомоги дочці її матір`ю, зважаючи на вартість навчання за рік, що складає 24360,00 грн та обов`язок обох батьків брати участь у матеріальних витратах, суд доходить висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно, таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково. Аліменти належить стягувати, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка тобто до 01.07.2027. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн, оскільки позивачка в силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати при зверненні до суду з вказаною позовною вимогою.

Outcome: partial