Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, вимоги за яким уточнив, та остаточно просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Туристична фірма «Яна» заборгованість за надані послуги по договору № 4978-1 від 05 березня 2020 року «Про надання туристичного продукту» в загальному розмірі 129766,38 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 05 березня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «Яна» укладено договір № 4978-1 про надання туристичного продукту, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання обробити заявку відповідача на бронювання туристичного продукту і поставити на користь [PERSON] туристичний продукт, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити позивачу його повну вартість. Загальна вартість туристичного продукту, що постачається, становить 137882,00 гривень та складається з вартості проживання в розмірі 95217,05 гривень, що еквівалентно 3305 євро за комерційним курсом гривні до євро на день укладання договору (28,81 за 1 євро ) та вартості авіаквитків в розмірі 42665,00 гривень. Відповідно до умов договору, оплата вартості проживання здійснюється туристом протягом двох днів з моменту підписання договору в національній валюті України (гривні) за комерційним курсом Туроператора, на день оплати (індикативним курсом обслуговуючого Виконавця банку АТ "ПУМБ"), на підставі рахунку - фактури Туристичного оператора виставленого за мінусом грошових коштів, сплачених Туристом в момент оформлення Заявки на бронювання туристичного продукту; оплата вартості авіаквитків здійснюється Туристом протягом двох днів з моменту оформлення авіаквитків в національній валюті України (гривні) на підставі рахунку-фактури Туристичного оператора. Оплата вартості туристичного продукту, що постачається, вважається вчиненою з моменту внесення грошових коштів в касу або зарахування на банківський рахунок Туристичного оператора. Турист та/або особи, в інтересах яких він підписав цей Договір, зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплатити загальну вартість туристичного продукту, передбачену Договором. На виконання умов Договору ТОВ «Туристична фірма «Яна» за свій рахунок придбала авіаквитки Ніца-Цюрих (Швейцарські авіалінії) на 06.03.2020 та авіаквитки Цюріх-Стамбул (Турецькі авіалінії) на 09.03.2020, Стамбул-Ростов (Турецькі авіалінії) на 10.03.2020, Ростов-Стамбул-Київ (Турецькі авіалінії) на 16.03.2020 року; загальна вартість авіаквитків склала 42665 гривень. Також, на виконання умов Договору Туроператор здійснив бронювання номеру для проживання [PERSON] в готелі Burgenstock Hotels & Resort 5* (Швейцарія, Кантон Люцерн, Нідвальтен, Обвальден, Цуг, Швіц, Урі, Гларус) - 3 ночі. [PERSON] пообіцяв сплатити всі кошти Туристичному оператору, проте так і не виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Відповідач протягом усього часу дії Договору, в порушення його умов, ухилявся від підписання даного Договору, який ТОВ «Туристична фірма «Яна» скеровувало на адресу [PERSON] , при цьому, на прохання Туроператора, в телефонному режим, прийти до офісу та підписати Договір № 4978-1 від 05.03.2020, [PERSON] спочатку обіцяв прийти та підписати примірники Договору, але так і не з`явився для підписання та запропонував передати зразок вказаного Договору його водієві, що і було виконано Туристичним оператором. Проте, свій зразок із підписом Турист до офісу ТОВ «Туристична фірма «Яна» не привіз, на подальші нагадування, після передачі Договору водієві, з`явитися до офісу та підписати Договір, а також здійснити розрахунки за туристичний продукт, відповідав лише обіцянками, що не виконані станом на момент подачі позовної заяви. 01 квітня 2021 року [PERSON] направлено Лист з проханням погасити його заборгованість перед ТОВ «Туристична фірма «Яна» за проживання в готелі в розмірі, еквівалентному 3305,00 євро, а також за авіаквитки в розмірі 42 665,00 гривень, до 16 квітня 2021 року. На момент подачі позовної заяви жодної відповіді на Лист від [PERSON] не надійшло, сума заборгованості не погашена. При цьому, відповідач скористався поставленим туристичним продуктом, на підтвердження чого позивачем отримана відповідь від готелю Burgenstock Hotels & Resort 5*, про те, що [PERSON] був гостем готелю протягом 3 ночей з 6 березня 2020 року по 9 березня 2020 року. Тобто [PERSON] скористався поставленим туристичним продуктом, який позивач надав відповідно до умов Договору, проте не сплатив визначену Договором вартість продукту, чим порушив умови Договору та не виконав покладені на нього цим Договором обов`язки, у зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню 3% річних (5645,79 гривень) та інфляційні втрати (16238,59 гривень). 13 серпня 2021 року [PERSON] частково сплатив заборгованість за договором № 4978-1 від 05 березня 2020 року «Про надання туристичного продукту» у розмірі 30000,00 гривень. Відповідач відмовляється погасити всю заборгованість, у зв`язку з чим загальна заборгованість відповідача становить 129766,38 гривень та складається з: основного боргу у розмірі 107882,00 гривень, інфляційних втрат у розмірі 16238,59 гривень та 3% річних у розмірі 5645,79 гривень, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року відкрито провадження по справі. 26 жовтня 2021 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «Яна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, передано на розгляд за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року прийнято в провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «Яна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 05 березня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «Яна» укладено договір № 4978-1 Про надання туристичного продукту, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання обробити заявку відповідача на бронювання туристичного продукту і поставити на користь [PERSON] туристичний продукт, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити позивачу його повну вартість. Відповідно до умов договору № 4978-1 загальна вартість туристичного продукту, що постачається, становить 137882,00 гривень та складається з вартості проживання в розмірі 95217,05 гривень, що еквівалентно 3305 євро за комерційним курсом гривні до євро на день укладання договору (28,81 за 1 євро ) та вартості авіаквитків в розмірі 42665,00 гривень. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором № 4978-1 Про надання туристичного продукту та придбав авіаквитки Ніца-Цюрих на 06.03.2020, Цюріх-Стамбул на 09.03.2020, Стамбул-Ростов на 10.03.2020, Ростов-Стамбул, Стамбул-Київ на 16.03.2020 року, про що свідчать копії авіаквитків. Відповідно до відповіді [PERSON] та курорт Фірвальдштетське озеро, [PERSON] був гостем готелю протягом 3 ночей з 6 березня 2020 року по 09 березня 2020 року. Відповідач скористався наданими послугами, проте свої зобов`язання зі сплати послуг не виконав. Також, в якості доказів суду надано: рахунок-фактура № СФ-0000754 віл 05 березня 2020 року; рахунок на сплату № 50-0320G від 20 березня 2020 року; рахунок на сплату № 18-0320G від 04 березня 2020 року; копія листа № 9 від 01 квітня 2021 року; копія довідки про заборгованість; скріншоти переписок. Згідно з наданим представником позивача розрахунком інфляційні втрати складають 16238,59 гривень; 3% річних становлять 5645,79 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивачем виконані зобов`язання за договором № 4978-1 від 05 березня 2020 року «Про надання туристичного продукту», відповідач скористався передбаченими договором послугами, проте свої зобов`язання не виконав, у встановлений договором строк не сплатив визначену договором повну вартість туристичного продукту, тому сума заборгованості в загальному розмірі 107882,00 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Щодо вимог позивача про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційних втрат суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 651 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 16238,59 гривень та 3% річних в розмірі 5645,79\~гривень нарахованих на суму боргу за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, при цьому враховує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ним вжиті всі належні заходи щодо належного виконання зобов`язання. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved