Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частки у спадковому майні належному на день смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом, в тому числі право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2017 році померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема і квартира [ADDRESS] . За життя вона мала двох синів [PERSON] та [PERSON] , який помер у 1988 році. Позивач є сином [PERSON] , тому за правом представлення має право на спадкування частки у спадщині бабусі [PERSON] в розмірі належної частки своєму померлому батьку. В зв`язку з чим, після смерті [PERSON] спадкоємцями всього майна є її син [PERSON] та внук [PERSON] . В Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №60649372 (477/2017) щодо майна померлої [PERSON] і виявлено спадкове майно: квартира [ADDRESS] та земельні ділянки, точні відомості про які містяться в матеріалах спадкової справи. Позивач та відповідач прийняли спадщину, однак всі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, тому через їх відсутність позивачу не було видано свідоцтво про право спадщину. У відзиві відповідач заперечував щодо позовних вимог повністю, зазначив, що спір між спадкоємцями відсутній, позивачем не надано доказів про відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та вжитті заходів щодо відновлення втрачених документів, відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відмова відповідних органів у видачі дублікату документів підлягає оскарженню в цивільному судочинстві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та племінником відповідачу [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження № 444 від 11.06.1960 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, відповідно до якого, у матері [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.164-168) та відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Мінського РНК в м. Києві 19.04.1985 року, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 11). 16.05.2017 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 477/2017 до майна померлої [PERSON] . З заявами про право на спадщину звернулися позивач та відповідач. Свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення), що залишилась після смерті [PERSON] на день розгляду справи не видано, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру, які перебувають у володінні відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень ст.1258 ЦК, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , мала двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є спадкоємцями першої черги. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Натомість відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України позивач за правом представлення має право на спадкування частки, яка належала б за законом його померлому батькові, якби він був живий. Отже після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги в рівних частках є позивач та відповідач. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належала, зокрема квартира [ADDRESS] , на успадкування частини, якої за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на цю частку квартири, позивач позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому, суд вважає, що у відповідності до положень ст.392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме частини квартири [ADDRESS] в судовому порядку. Позивачем не надано доказів наявності іншого спадкового майна після смерті спадкодавця, а тому суд відмовляє у цій частині позовних вимог. З цих підстав, суд вважає правильним заявлені у справі вимоги задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial