Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

13 травня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 10000 грн до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на її повному утримані. На даний час вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків. Вона не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, немає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому підтвердив, що дійсно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . На теперішній час разом не проживають. Син проживає разом з матір`ю. Позивач надала відповідь на відзив, в якому не погодилась з розміром аліментів, які відповідач згоден сплачувати на її утримання 1500 грн, оскільки дитина є малолітньою, потребує постійного догляду, в зв`язку з чим вона позбавлена можливості працевлаштуватись. Зазначила, що відповідач є особою працездатного віку, який спроможний сплачувати аліменти як на утримання дитини так і на її утримання та має компенсувати їй втрату можливості працювати. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила врахувати відповідь на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково на суму 1500 грн. Просив врахувати відзив. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 3/. Малолітній [PERSON] , 21 травня 2023 року зареєстрований за місцем проживання його матері [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /а.с. 7, 8/. Згідно позову [PERSON] відмовляється матеріально утримувати позивача, хоча має таку можливість, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Заперечень відповідачем не надано. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84\~та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. На підставі\~ч.1\~ст.\~79\~СК України,\~аліменти одному\~з подружжя\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~подання позовної\~заяви. Оскільки дитина не досягла трирічного віку, мати постійно знаходиться з маленькою дитиною, закон покладає на батька додатковий обов`язок з утримання жінки матері до досягнення дитиною трирічного віку навіть при відсутності офіційної заробітної плати та доходу. Підставами для виникнення права у матері дитини на утримання за даною нормою є: проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу. У своїй заяві відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , що свідчить про його можливість сплачувати дані аліменти та обставина, що малолітня дитина проживає з матір`ю сторонами не заперечувалась, наведене свідчить про наявність підстав щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] . Відповідач вказує, що не працює, постійного заробітку не має тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Позивачем не надано відомостей про доходи відповідача. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення для працездатних осіб - 3028 гривень. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дружини, суд враховує відсутність відомостей щодо майнового стану відповідача, те, що відповідач є працездатною особою, відсутність даних про наявність інших осіб на його утриманні, і вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000\~грн,\~щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 242,24 грн ( 20%).

Outcome: partial