Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 26270,55 грн. на підставі договору позики №77375786 від 29.11.2021 року, право вимоги за яким перейшло до позивача відповідно до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 26270,55 грн., з яких: 18000,00 основна сума боргу, 8270,55 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2024 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 17.05.2024 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 29.11.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77375786, за умовами якого позикодавець надав позичальнику кошти (позику) у розмірі 18000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,7 % від суми позики в день. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 6). Також судом з`ясовано, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21. Згідно даного договору факторингу, право вимоги - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики (а.с. 7-8). В цьому ж договорі визначено, що заборгованість означає грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданою позикою (а.с. 11). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 26270,55 грн., з яких: 18000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8270,55 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 12). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №77375786 від 29.11.2021 року, [PERSON] нарахована заборгованість за період з 27.10.2023 р. про 31.03.2024 р. у розмірі 26270,55 грн. (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] , уклавши договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року з ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом із тим, з матеріалів справи судом встановлено, що договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] за яким позивач просить стягнути заборгованість, було укладено 29.11.2021 року. Натомість, зі змісту п. 1.1. договору факторингу від 14.06.2021 року вбачається, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 9 зворот). Таким чином, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не могло відчужити право вимоги за майбутнім кредитним договором, тобто за договором, який станом на 14.06.2021 року, ще не був укладений. Враховуючи наведені обставини, позивачем не доведено перехід до нього права вимоги за договором позики №77375786 від 29.11.2021 року, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed