Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.09.2020 був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю. 26.08.2023 у малолітнього сина [PERSON] було діагностовано двосторонню пахову грижу (грижесічення) ІІ категорії складності та папілому підколінної ямки, яка потребувала видалення, у зв`язку з чим дитину було прооперовано. Загальна сума витрат на діагностику та лікування становить 24774 грн, що складається з: 21570,00 грн витрати на операційне втручання, 550,00 грн консультація лікаря-хірурга, 600 грн післяопераційна консультація, 2054,00 грн витрати на транспортні послуги та пальне. Також для належного дистанційного навчання сина у школі, яке було зумовлене коронавірусною інфекцією та війною в Україні, позивачкою було придбано ноутбук вартістю 29999 грн. Окрім того, 17 серпня та 16 вересня 2023 року вона була змушена звернутися із сином до лікаря-стоматолога. Вартість лікування зубів дитини становить 4160 грн, з яких 17.08.2023 позивачкою було сплачено 2310 грн., 16.09.2023 1850 грн. Відповідач участі у лікуванні дитини та придбанні ноутбука не брав, на її звернення щодо надання коштів перерахував лише 5000 грн, в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь одноразово додаткові витрати на дитину в розмірі 53933 грн. Ухвалою суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 27.11.2023 представником відповідача адвокатом Катричем П. С. подано відзив, згідно з яким відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме погоджувався на сплату додаткових витрат на утримання дитини витрачених позивачкою на його лікування в розмірі 2635 грн (21570:2+1850-10000). В решті позову просив відмовити. Вказав, що позивачкою не доведено належними доказами позовні вимоги, а вартість додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути лише за рахунок відповідача, що суперечить принципу рівності таких витрат між батьками. Також зазначає, що у зв`язку з лікуванням сина він двічі перераховував позивачці грошові кошти на загальну суму 10000 грн. (5000+5000). Окрім того, на його утриманні знаходяться його непрацездатний батько [PERSON] , [INFO] , що є обставиною, що має істотне значення при визначенні розміру його участі у додаткових витратах на дитину (а. с. 80-100). 08.12.2023 позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив (а. с. 45-52). 25.12.2023 представником відповідача адвокатом Катрич П. С. подано заперечення на відповідь на відзив (а. с. 65-70). 08.01.2024 позивачкою [PERSON] подано пояснення на заперечення на відповідь на відзив (а. с. 71-76). Ухвалою суду від 16.02.2024 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Катрича П.С. про витребування доказів. Витребувано у ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області інформацію про те, чи застрахована [PERSON] в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування та хто являється страхувальником (роботодавцем), який сплачує єдиний соціальний внесок за [PERSON] , з якого і по який період, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) щодо [PERSON] 18.03.2024 на виконання вимог ухвали суду надійшла довідка форми ОК-5 по громадянці [PERSON] (а. с. 128-137). 03.05.2024 від представника відповідача адвоката Катрича П. С. надійшло клопотання про долучення доказів (а. с. 152), яке протокольною ухвалою в судовому засіданні, що відбулося 03.05.2024, було задоволено. Ухвалою суду від 03.05.2024 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, однак у судових дебатах не заперечувала проти стягнення з відповідача 50% суми додаткових витрат на дитину. Представник відповідача адвокат Катрич П. С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погоджувався на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини в сумі 2635 грн. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.09.2020 був розірваний (а. с. 11). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір`ю. Заочним рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.10.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 14-15). 13.08.2023 позивачка [PERSON] звернулася за медичними послугами до Сучасної педіатрії «Evidence» та при первинній консультації хірурга було виявлено, що у дитини [PERSON] , [INFO] , має місце папілома підколінної ямки та правобічна пахова грижа, рекомендовано лапароскопічне оперативне втручання + видалення папіломи (а. с. 20). Вартість консультації лікаря-хірурга становила 550,00 грн. (а. с. 57). В подальшому встановлений діагноз був підтверджений та дитину було прооперовано у ПМП «Лікувально-діагностичний центр «Центр-В» (а. с. 18-19). Вартість проведеної операції становить 21570,00 грн (а. с. 16-17), післяопераційної консультації 600,00 грн (а. с. 21). Також позивачкою було здійснено витрати на транспортування дитини до лікувально-діагностичного центру «Центр-В» у м. Вінниця розміром 2054,00 грн, що підтверджується фіскальними чеками №115046/057 від 13.08.2023, №9921 від 16.09.2023, №76366 від 16.09.2023 (а. с. 22). Таким чином загальна сума витрат позивачки на лікування сина становить 24774,00 грн. Окрім того, позивачкою [PERSON] були понесені витрати на загальну суму 4160,00 грн. у зв`язку з наданням їхньому з відповідачем сину [PERSON] стоматологічних послуг, а саме: 16.08.2023 витрачено 2310,00 грн, що підтверджується планом лікування від 16.08.2023 (а. с. 24), актом надання послуг від 16.08.2023 (а. с. 23), платіжною інструкцією №Р24АР24А1579067362D7881 від 16.08.2023 (а. с. 25); 16.09.2023 1850 грн, що підтверджується рахунком на оплату №33232 від 16.09.2023 (а. с. 26) та фіскальним чеком №1229086164 від 16.09.2023 (а. с. 27). Згідно з фіскальним чеком №А7wmiUbK53О від 16.06.2022 позивачкою був придбаний ноутбук вартістю 29999,00 грн (а. с. 28-29). Як вбачається з платіжної інструкції Р24АР24А1640943357D4961 від 01.09.2023 (а. с. 100), платіжної інструкції Р24АР24А1891464256D9029 від 31.10.2023 (зворотній бак а. с. 100) та визнається сомою позивачкою, відповідач [PERSON] 01.09.2023 та 31.10.2023, як компенсацію частини витрачених позивачкою коштів на лікування сина, перерахував [PERSON] грошові кошти на загальну суму 10000,00 грн. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3\~зазначено, що до передбаченої ст.185СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Сімейний Кодекс України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на лікування та придбання необхідної комп`ютерної техніки для дистанційного навчання дитини є додатковими витратами, які зумовлені її хворобою та необхідністю належного навчання. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідач [PERSON] є працездатним, працює інспектором у Департаменті патрульної поліції та за період з 10.2022 по 10.2023 загальна сума його доходу становить 584766,38 грн., що підтверджується довідкою про доходи №2024 від 09.11.2023(а. с. 93). Як вбачається з щорічної декларації за 2022 рік, загальний розмір доходу [PERSON] за вказаний період становить 637235 грн (а. с. 73-75). Згідно з щорічною декларацією [PERSON] за 2022 рік, розмір її доходів становив 479357 грн (а. с. 66-69). Заперечуючи проти позову відповідач просив суд врахувати, що на його утриманні перебуває непрацездатний батько, однак суд дані доводи вважає безпідставними та приходить до висновку, що відповідач має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання сина. Крім того, як вбачається із відзиву відповідач не заперечує щодо сплати половини вартості витрат на операцію сина та вартості наданих стоматологічних послуг за 16.09.2024, однак заперечує проти стягнення витрат на консультації лікаря-хірурга, транспортування дитини до медичного закладу та придбання йому ноутбука. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою [PERSON] до суду надано належні докази про здійснені нею додаткові витрати на утримання їхнього спільного з відповідачем сина, а саме: квитанції та чеки про оплату медичних послуг, чеки про оплату пального та ноутбука. Слід також зазначити, що відповідно до довідки КЗ «Гопчицький ліцей Погребищенської міської ради Вінницького району Віннницької області» від 01.12.2023 №121, малолітній [PERSON] навчається у 2 класі вказаного комунального закладу на змішаній форма навчання (а. с. 60). Змішана форма навчання у навчальних закладах України, тобто чергування очної та дистанційної форм навчання, зумовлена особливими обставинами, а саме: короновірусною інфекцією та широкомасштабним вторгненням російської федерації в Україну, а тому придбання позивачкою комп`ютерної техніки не можна вважати основними витратами на дитину молодшого шкільного віку. Тим паче, що питання придбання ноутбука узгоджувалося між сторонами, що підтверджується скріншотами смс-переписки (а. с. 61-63). Разом з тим, відповідно до ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. З огляду на зазначене, виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів малолітнього [PERSON] , з урахуванням встановлених обставин у справі, а саме того, що позивачкою [PERSON] було витрачено 58933,00 грн додаткових витрат на їхнього з відповідачем спільного сина, що складаються з 24774,00 грн витрат на проведення операції пахової грижі, 4160 грн витрат на стоматологічні послуги та 29999 грн витрат на придбання ноутбука, а також того, що відповідачем у добровільному порядку відшкодовано позивачці частину понесених нею витрат у сумі 10000,00 грн (5000,00 грн 01.09.2023 + 5000,00 грн 31.10.2023), суд дійшов висновку, що із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти у сумі 24466,50 грн ((58933,00-10000,00):2). Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає до стягнення сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial