Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

В провадженні судді перебуває вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] (надалі Позивач), відповідно до наказу № 176/Ок-1 від 21 травня 2021 року, який був виданий на виконання Письмового рішення єдиного учасника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" (надалі - Відповідач) від 19 травня 2021 року, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 1637, була призначений на посаду директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ". Контракт не укладався. У зв`язку із тим, що Відповідач фактично не веде тривалий час господарської діяльності, та реалізовуючи права, передбачені ст. 38 КЗпП, 26 липня 2023 року, позивач звернулась до Загальних зборів учасників Відповідача із відповідною заявою про звільнення за власним бажанням з займаної посади з 07 вересня 2023 року. Також, відповідно до п. п. 12.4.1., 12.5.1, 12.5.2, 12.5.3, 12.6.7, 12.10.1, 12.10.4 Статуту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ", у зв`язку із бажанням припинити трудові відносини на підставі ст.38КЗпП України, позивачем були повідомлені засобами поштового зв`язку єдиного учасника Відповідача - ФІРМУ «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ» (Товариство, зареєстроване у політичному окрузі міста Відень, адреса: 1010, місто Відень, вулиця Опернрінг, будинок 1/R, 745-748 (Opernringl/R, 745-748, 1010 Wien) та Офіційне представництво Concord Engineering GMBH в Україні: «ПРЕДСТАВНИЦТВО «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ» місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17, Ідентифікаційний код 26511886 (без права юридичної особи), про скликання та проведення 07 вересня 2023 року о 10.00 год.,ЗАГАЛЬНИХ ЗБОРІВ УЧАСНИКІВ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" за місцезнаходженням Відповідача (Україна, 50006, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ЦИМЛЯНСЬКА, будинок ІД) із наступним порядком денним: Розгляд заяви та прийняття рішення про звільнення [PERSON] з посади директора Товариства за власним бажанням. Відповідно до відмітки, що містить підпис довіреної особи ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ", зазначене повідомлення і заява про звільнення були отримані Відповідачем нарочно 26.07.2023 року. На час проведення Загальних Зборів учасників ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ", його єдиним учасником - ФІРМА «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ», не було надано жодних зауважень або пропозицій щодо порядку денного, зазначеного у повідомленні від 26.07.2023 року. Проте, 07.09.2023 року Загальні Збори ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ" не були проведені, у зв`язку із відсутністю представника єдиного учасника Товариства - Відповідача, про що був складений відповідний Акт від 07.09.2023 року (акт складений позивачем у присутності свідків), що унеможливило звільнення. Також позивачу не вдалось жодного разу, з липня 2023 року зв`язатися за наявними контактними даними з Відповідачем та керівником ФІРМА «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ». Оскільки, відповідно до вимог ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Статуту Відповідача, звільнення директора - виконавчого органу Товариства належить до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників, позивач позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк за відсутності такого рішення. Питання звільнення позивача з посади директора ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ" шляхом проведення загальних зборів його учасників не вирішене та, як стало відомо, не могло бути вирішене взагалі і не може бути вирішене в подальшому, у зв`язку із усуненням єдиного учасника Відповідача від управління, тому з боку ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ" існує порушення права позивача на припинення трудових відносин. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати трудові відносини між [PERSON] і ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» припиненими з 07 вересня 2023 року у зв`язку зі звільненням з посади директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОКСОХІМРЕМОНТ» на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням). В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач належним чином повідомлявся про перебування зазначеної позовної заяви в провадженні судді, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, яка повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем знаходження, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши обґрунтованість поданих доказів та заперечень фактичним обставинам справи, суд доходить до наступних висновків: Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу № 176/Ок-1 від 21 травня 2021 року, який був виданий на виконання Письмового рішення єдиного учасника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" від 19 травня 2021 року, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 1637, [PERSON] була призначений на посаду директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" (а.с.15,16). Також відомості про позивача [PERSON] як керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою (а.с. 45-47). 26 липня 2023 року позивач звернулась до Загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" із заявою про звільнення за власним бажанням з займаної посади з 07 вересня 2023 року (а.с. 61). Також, відповідно до п. п. 12.4.1., 12.5.1, 12.5.2, 12.5.3, 12.6.7, 12.10.1, 12.10.4 Статуту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ", у зв`язку із бажанням припинити трудові відносини на підставі ст.38 КЗпП України, позивачем були повідомлені засобами поштового зв`язку єдиного учасника Відповідача - ФІРМУ «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ» та Офіційне представництво Concord Engineering GMBH в Україні: «ПРЕДСТАВНИЦТВО «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ» (без права юридичної особи) в особі директора Ракчеєва О.М., про скликання та проведення 07 вересня 2023 року о 10.00 год.,ЗАГАЛЬНИХ ЗБОРІВ УЧАСНИКІВ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОКСОХІМРЕМОНТ" за місцезнаходженням Відповідача (Україна, 50006, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ЦИМЛЯНСЬКА, будинок 1Д) із наступним порядком денним: Розгляд заяви та прийняття рішення про звільнення [PERSON] з посади директора Товариства за власним бажанням (а.с. 60, 69-72). Зазначене повідомлення і заява про звільнення були отримані нарочно 26.07.2023 року [PERSON] , який є офіційним представником Concord Engineering GMBH («КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ».) в Україні, згідно нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 62, 63, 65-67). 07.09.2023 року Загальні Збори учасників ТОВ "КОКСОХІМРЕМОНТ" не були проведені, у зв`язку із відсутністю представника єдиного учасника Товариства - Відповідача, про що був складений відповідний Акт від 07.09.2023 року, що унеможливило звільнення позивача (а.с. 64). Відповідно до вимог п.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як зазначено в ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3\~ст.16 ЦК України). У ч.ч. 1, 2ст.\~43\~Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі N 1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі N 1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене ст.\~43\~Конституції України право\~на працю\~Конституційний Суд\~України розглядає\~як природну\~потребу людини\~своїми фізичними\~і розумовими\~здібностями забезпечувати\~своє життя.\~Це право\~передбачає як\~можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог ст.\~4\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Відповідно до\~ст.\~58\~Закону України\~«Про господарські\~товариства» Вищим\~органом товариства\~з обмеженою\~відповідальністю є загальні збори учасників. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників, організує виконання їх рішень. Тобто, загальні збори учасників здійснюють управління товариством та реалізують право уповноваженого органу товариства усунути особу від виконання обов`язків члена виконавчого органу в будь який час і з будь яких підстав. За змістом положень ст. 38 КзПП, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчим орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр підприємств, установ та організацій. Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом Законів про Працю України. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України). Згідно із приписами ч. 1 ст.\~3\~КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Ст.\~21\~КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, Установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або Уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до\~ст.\~24\~КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до п. 4 частини першої ст.\~36\~КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено\~ст. 38 КЗпП України.\~Відповідно до частини першої цієї статті працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Позивачем здійснено таке попередження за місяць, що кореспондується із передбаченими Статутом Відповідача вимогами щодо порядку скликання Загальних зборів учасників. За змістом ст.\~22\~КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Судом встановлено, та підтверджено наданими доказами, що [PERSON] користуючись своїм правом на розірвання трудового відносин з ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку повідомлено Єдиному Учаснику відповідача - ФІРМА «КОНКОРД ІНЖИНІРІНГ ГМБХ» (Товариство, зареєстроване у політичному окрузі міста Відень, адреса: 1010, місто Відень, вулиця Опернрінг, будинок 1/R, 745-748 (Opernringl/R, 745-748, 1010 Wien) та особисто вручено офіційному представнику в Україні [PERSON] про проведення загальних зборів. Проте у вказані у повідомленні день та час за адресою проведення зборів представник не з`явився та не повідомив про причини неможливості з`явитись на зборах. Позивачем, як директором та ініціатором скликання зборів було складено Акт про не проведення Загальних зборів учасників ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ», оскільки Єдиний Учасник не забезпечив присутність представника, що у свою чергу унеможливило проведення загальних зборів. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що позивач належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ», про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням. Проте, відповідач всупереч вимогам закону та у порушення прав позивача на припинення трудових відносин і звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, жодних дій не вчинило, наказ про звільнення останньої з роботи не видано. Враховуючи конкретні обставини цієї справи та факт порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний нею спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України. Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 у справі № 757/61865/16-ц. У своєму рішенні №201/1384/16-ц від 25.11.2019 року Верховний Суд України визначив, що ефективним і таким, що не суперечить закону є спосіб захисту, як припинення трудових відносин на підставі частини першої ст.38 КЗпП України. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини зазначені позивачем відповідачем не спростовані, відзиву на позовну заяву не надано. Зважаючи на те, що позивачем вжито всіх належних заходів відповідно до КЗпП та Статуту Товариства, існують законні підстави визнати трудові відносини між позивачем та Відповідачем припиненими на підставі ст. 38 КЗпП. Таким чином, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити та визнати припиненими трудових відносин [PERSON] із ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» з 07.09.2023 року, тобто з дня подачі працівником заяви про звільнення за власним бажанням. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved