Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Піскунова О.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між громадянкою Німеччини [PERSON] та громадянином України [PERSON] , який зареєстрований 07 листопада 2019 року у відділі реєстрації шлюбу у м.Кельгайм в землі Баварія в Німеччині, про що було видано свідоцтво про шлюб номер [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 листопада 2019 року між громадянкою Німеччини [PERSON] та громадянином України [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації шлюбу у м.Кельгайм в землі Баварія в Німеччині. Від шлюбу вони спільних дітей не мають, спір про майно також відсутній. Сторони проживають окремо відповідач постійно проживає в Україні, а позивачка після введення в дію військового стану покинула територію України. На даний час відповідач не бажає зберегти шлюб, позивачка також не бачить перспективи збереження родини, оскільки вони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, стратили почуття поваги та любові. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона позовні вимоги підтримала і просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача. Від представника відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності та без участі відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований між громадянкою [PERSON] та громадянином України [PERSON] , який зареєстрований 07 листопада 2019 року у відділі реєстрації шлюбу у м.Кельгайм в землі Баварія в Німеччині, про що було видано свідоцтво про шлюб номер Е 128/2019. Згідно зі\~ст. 13 ЗУ "Про міжнародне приватне право"\~документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є\~Наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" № 52/5 від 18.10.2000 року\~із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої\~Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002 року. Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана\~Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року. Апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав - учасниць зазначеної Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ. Відповідно до статей 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції. Так, з поданого позивачем в якості доказу документу про укладення шлюбу вбачається проставляння на ньому апостиля. Таким чином, шлюб між сторонами, укладений 07 листопада 2019 року, місце укладення - м.Кельгайм в землі Баварія в Німеччині, є дійсним на території України і не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення. Згідно зі\~ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~визначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах . Відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~іноземці та громадяни України , які уклали шлюб з іноземцем , можуть розірвати шлюб на території України та за законодавством України. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є громадянкою Німеччини, а відповідач - громадянином України. Таким чином, оскільки відповідач є громадянином України і зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , то позов про розірвання шлюбу може розглядатися Харківсаьким районним судом Харківської області на підставі законодавства України. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved