Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Зайцева О.П., звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог вказала, що заочним рішенням, ухваленим 01.12.2021 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області у цивільній справі №196/245/21 було стягнуто з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до повноліття дитини. На підставі виконавчого листа №196/245/21, виданого 11.01.2022 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області, 29 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження №68417738, яке перебуває на виконанні у Слобожанському відділі ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У зв`язку із введенням з 24.02.2022 року на території України військового стану, вона з сином 01.04.2022 року виїхала до Чеської Республіки, де перебуває по цей час. Про ухвалене Царичанським районним судом Дніпропетровської області заочне рішення та примусове його виконання їй стало відомо лише під час перетину кордону України 01.04.2022 року, при виїзді із сином до Чеської Республіки. Приблизно з грудня 2021 року по березень 2022 року син проживав з бабусею (матір`ю відповідача), так як відповідач виїздив до Чеської Республіки працювати. Вона з січня 2021 року перебувала в Чеській Республіці, тільки іноді приїздила навідувати сина, при цьому постійно намагалася забезпечувати сина всім необхідним - купувала одяг, оплачувала харчування сина в школі та інше. Починаючи приблизно з грудня 2021 року по березень 2022 року (час проживання сина з бабусею), вона постійно робила грошові перекази на картку бабусі для утримання сина, оплачувала харчування сина в школі, купувала меблі в кімнату сина. Змінились її життєві обставини, з яких виходив суд при ухваленні вищевказаного рішення про стягнення аліментів. Зокрема, з 01.04.2022 р. син проживає разом з нею у квартирі, наданій їм товариством, на якому вона працює та знаходиться на повному її утриманні. Син навчається у 8-Б класі Першої середньої школи м. Млада Болеслав, має карту страхувальника загальної медичної страхової. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям сина, його духовним, розумовим, соціальним та моральним розвитком. Отже, на день звернення до суду їх неповнолітній син постійно проживає з нею протягом 20 місяців (з 01.04.2022 р.) у Чеській Республіці. Тому нарахування аліментів за період, коли дитина почала проживати з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. За цих обставин існує порушення як прав дитини на отримання цих платежів, так і майнових прав самого платника аліментів (позивачки). За вказаних підстав, стягнення з неї аліментів на утримання сина, за умови, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, суперечить положенням ч. 3 ст. 181 СК України. Щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами посилається на те, що згідно із ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Станом на 15.12.2023 р. заборгованість зі сплати аліментів за період з 18.03.2021 р. по 15.12.2023 р. складає 98391,68 грн., тобто, в тому числі у період, коли неповнолітній син проживав разом з нею та перебував на її повному утриманні. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вказані норми та проживання дитини з нею, а не з відповідачем, що є істотною обставиною, яка зумовлює не тільки припинення стягнення аліментів, а й звільнення від сплати заборгованості за ними. Дитина проживає з нею, батько не надає допомоги на утримання сина, тому її слід звільнити від заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина зазначає, що син сторін [PERSON] з 01 квітня 2022 року проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. В свою чергу відповідач будь-якої допомоги на його утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні сина, тому він, як батько дитини зобов`язаний брати участь в утриманні сина. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить: - звільнити її від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на користь [PERSON] , які стягуються на підставі заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 року у справі №196/245/21; - звільнити її від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі виконавчого листа №196/245/21 від 11.01.2021 року, виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області (ВП №68417738 відкрите 29.01.2022 року) відповідно до заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 року у справі №196/245/21, за період з березня 2021 року по дату набрання рішенням у даній справі законної сили; - заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 року у справі №196/245/21, - визнати таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2023 р. (день звернення з позовом до суду) до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати понесені нею у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою судді\~Царичанського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~22.01.2024\~р.\~відкрито загальне\~позовне провадження\~у справі та призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.75). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2024 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.1 а.с. 147). У судовому засіданні позивачка [PERSON] (у режимі відеоконференції) підтримала позов, просила позовні вимоги задовольнити. Також пояснила, що з 25.04.2022 року її та відповідача син - [PERSON] проживає разом з нею в Чеській Республіці і по цей час. Батько дитини відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Син повністю перебуває на її утриманні. Представник позивачки адвокат Зайцева О.П. у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Також пояснила, що 11.01.2022 р. був виданий виконавчий лист згідно заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. Виконавчий лист звернено до виконання. 25.04.2022 р. позивачка з сином виїхала до Чехії, де разом проживають і по цей час. Враховуючи, що син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому змінилися обставини після стягнення аліментів, які є підставою для звільнення її від сплати аліментів і заборгованості по аліментах. У подальшому представник позивачки подала до суду клопотання про завершення розгляду справи за її відсутності та відсутності позивачки (Т.2 а.с. 34-36). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (Т.1 а.с. 170-173, 194-196, Т.2 а.с. 44-45). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України за наявності згоди позивачки розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Слобожанського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Дніпровському районі\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним. До суду від головного державного виконавця Браславець Л. Надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи (Т.2 а.с. 19). 23\~квітня 2024\~року судом\~постановлено ухвалу\~про проведення\~заочного розгляду\~справи (Т.1 а.с. 202). Суд заслухавши пояснення позивачки та її представника, неповнолітнього сина сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.06.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/1833/18 від 19.02.2019 р., що набрало законної сили 22.03.2019 р. (Т.1 а.с. 60-62). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 18.04.2022 р. (Т.1 а.с.63). Заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/245/21 від 01.12.2021 р. було звільнено [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , які були стягнуті на підставі судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року у справі №196/56/20; судовий наказ визнано таким, що не підлягає виконанню, та з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 04.01.2022 р. (Т.1 а.с. 45-50). Згідно ухвали\~Царичанського районного\~суду Дніпропетровської\~області у\~справі №196/245/21\~від 21.02.2023\~р. [PERSON] було поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (Т.1 а.с. 159-162). Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №196/245/21 від 21.06.2023 р. апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року залишено без змін (Т.1 а.с. 163-167, Т.2 а.с. 41-43). На підставі виконавчого листа №196/245/21 про стягнення аліментів, виданого 11.01.2022 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області, 29 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження №68417738, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2022 р. (Т.1 а.с.15-16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] по ВП №68417738, виданого Слобожанським відділом ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 15.12.2023 р., заборгованість зі сплати аліментів за період з березня 2021 р. по листопад 2023 р. складає 98391,68 грн. (Т.1 а.с. 17-18). У ході судового розгляду справи було встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , з 25.04.2022 року і по даний час проживає разом із матір`ю позивачкою [PERSON] в Чеській Республіці та перебуває на її утриманні, що підтверджується такими доказами. Так,\~згідно довідки\~Відділу перебування\~іноземних громадян\~Млада Болеслав\~Відділу біженства\~та міграційної\~політики Міністерства\~внутрішніх справ\~ЧР №\~ОАМ-482716/МС-2023\~від 27.11.2023\~р.,\~з нотаріально\~засвідченим перекладом,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~громадянин України,\~що проживає\~за адресою: [ADDRESS] , має дозвіл на проживання у Чеській Республіці від 25.04.2022 р. до 31.03.2024 р. (Т.1 а.с. 177-179). Як вбачається з копії візи Чеської Республіки [PERSON] № 010823378 від 25.04.2022 р., строк початку дії візи зазначено 25.04.2022 р. (Т.1 а.с.183). У подальшому 05.04.2024 р. Майданному [PERSON] з питань надання притулку та міграції політики МВС Чеської республіки видано візу Чеської Республіки, строк дії якої з 01.04.2024 по 31.03.2025 (Т.2 а.с. 8-11). Згідно довідки\~директорату Середньої\~школи [PERSON] від\~22.11.2023\~року,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що проживає\~за адресою: [ADDRESS] , з 01.09.2022 року є учнем Першої середньої школи [PERSON] . У 2003/2024 навчальному році відвідує 8Б клас (Т.1 а.с. 19-21). Як\~вбачається з\~довідок про\~забезпечення житлом\~від 06.10.2023\~року та\~від 19.09.2023\~року,\~з нотаріально\~засвідченим перекладом,\~ [PERSON] \~та [PERSON] орендують\~житло на\~території Чеської\~Республіки за\~адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 23-28). У судовому засіданні позивачка та її син [PERSON] підтвердили, що останній з 25.04.2022 р. проживає у Чеській Республіці з позивачкою. Так, у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) неповнолітній син сторін - [PERSON] пояснив, що з 25.04.2022 р. він проживає з матір`ю в Чехії. До цього він проживав у бабусі (матері батька) в с.Юр`ївка Царичанського району Дніпропетровської області. З часу його проживання з матір`ю в Чехії батько грошове забезпечення та утримання не надає. Отже, з досліджених судом вищевказаних письмових доказів та наданих позивачкою і її сином пояснень, судом достовірно встановлено, що син сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні з 25.04.2022 р. Інші надані позивачкою до матеріалів справи документи стосуються лише її проживання в Чеській Республіці та її працевлаштування з 08.01.2021 р. у компанії ТОВ «Лондон Автомотив», проте жодним чином не підтверджують проживання її неповнолітнього сина разом із нею в 2021 році. Також у постанові Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі №196/245/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, зазначено про те, що фотокопія візового документу Чеської Республіки про те, що її син [PERSON] з 25.04.2022 р. проживає у даній країні не спростовує факту встановленого судом щодо проживання дитини з батьком станом на 2021 рік та не підтверджує проживання дитини з відповідачкою в 2021 році (Т.2 а.с. 41-43). Враховуючи вищевикладене, встановлені судом фактичні обставини справи, суд не може взяти до уваги посилання позивачки у позові на ту обставину, що неповнолітній син проживає разом із нею з 01.04.2022 р. в Чеській Республіці, а також те, що з грудня 2021\~року по\~березень 2022\~року син фактично\~знаходився на\~її утриманні.\~На підтвердження даних обставин позивачка не надала суду жодного належного доказу. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній син сторін - [PERSON] проживає з 25 квітня 2022 року разом із матір`ю позивачкою в справі [PERSON] в Чеській Республіці та перебуває на її утриманні. Вирішуючи позовні вимоги про звільнення позивачки від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 197\~СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною восьмою статті 71\~Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, особа вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів, звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Оскільки судом у ході розгляду справи було встановлено, що дитина сторін проживає з позивачкою з 25 квітня 2022 року і по цей час, то існує необхідність припинення стягнення аліментів з матері та звільнення її від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, а також стягнення аліментів із батька. \~ \~ \~ \~Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з батьком, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. \~ \~ \~ \~Зміна фактичних обставин після ухвалення судом заочного рішення від 01 грудня 2021 року про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17, від 29.06.2022 р. у справі №596/826/21-ц. Таким чином,\~позовні вимоги\~в частині\~звільнення від\~сплати аліментів\~на утримання\~сина,\~які стягуються\~на підставі заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у справі №196/245/21, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами з березня 2021 року по дату набрання рішенням у даній справі законної сили, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] по ВП №68417738, виданого Слобожанським відділом ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 15.12.2023 р., позивачка має заборгованість зі сплати аліментів з березня 2021 р., за період з березня 2021 р. по листопад 2023 р. заборгованість складає 98391,68 грн. (Т.1 а.с. 17-18). Оскільки судом було встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні лише з 25 квітня 2022 року, а не з березня 2021 року, то відсутні підстави для звільнення позивачки від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла з березня 2021 року до 25 квітня 2022 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Отже, за вищевикладених обставин суд вбачає підстави для звільнення позивачки від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини на користь відповідача, які стягуються на підставі заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у справі №196/245/21, а також для звільнення позивачки від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина, які підлягають стягненню згідно заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у справі №196/245/21 на підставі виконавчого листа №196/245/21 від 11.01.2022 р., виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області /виконавче провадження №68417738/ - за період з 25 квітня 2022 року по дату набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги про визнання заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 р. у справі №196/245/21 таким, що не підлягає виконанню, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки у даному випадку належним та ефективним способом захисту порушених прав позивачки є саме звільнення позивачки від сплати аліментів та заборгованості за аліментами. У даному випадку визнання заочного рішення суду таким, що не підлягає виконанню, не є належним способом захисту, який передбачено законом. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання сина, то суд зазначає таке. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: partial