Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони втратили один до одного взаємопочуття та взаємопорозуміння. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності вони не змогли налагодити їх сімейні стосунки. Сім`я фактично розпалася з 2016 року. Спільного домашнього господарства із відповідачем не ведуть. Спору про розподіл майна немає. Термін для примирення прохає не надавати. Посилаючись на те, що збереження сім`ї та примирення між ними не можливе, позивачка просила суд, розірвати шлюб між ними, зареєстрований 22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №59. В судове засідання позивачка не з`явилася, в позовній заяві вказала, що прохає розгляд справи проводити за її відсутності Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 22 червня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Глобине, Глобинського району, Полтавської області, Україна та [PERSON] [INFO] , уродженка м. Глобине, Глобинського району, Полтавської області, Україна зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 59 (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 133 (а.с. 8). Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть.Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved