Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 квітня 2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 91. Позивач вказує, що між ними склалися відносини, які призвели до неможливості збереження сім`ї, наявні різні погляди на життя, що призвело до конфліктів, тривалий час живуть окремим життям, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу подружжя має двох дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 справу прийнято до провадження суддею Шиховцовою А.О. та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав, про що надав до суду заяву та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Зі свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року, про що Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №91. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління. Статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55\~Сімейного Кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4\~ст.56 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою\~статті 105\~Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує тривалий час, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю, отже їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що\~визнання відповідачем позову не\~суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у справі. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У позовній заяві позивач просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». З матеріалів справи слідує, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved