Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану відповідачкою внаслідок вчинення злочину. Позов обґрунтований тим, що 05.10.2022 року близько 5.00 год. [PERSON] , перебуваючи в приміщенні житлового будинку позивачки, що за адресою: [ADDRESS] , маючи вільний доступ до усіх кімнат будинку, зайшла в спальну кімнату, в якій мешкає [PERSON] , таємно викрала гаманець з грошовими коштами в сумі 9000 грн. та 1100 доларів США, що станом на 5 жовтня 2022 року становить 40 225 грн. 46 копійок, з розрахунку 36,5686 грн. за один долар США, згідно з визначеним НБУ курсом гривні до долара США на 5 жовтня 2022 року, чим завдала потерпілій майнову шкоду на загальну суму 49 225 грн. 46 коп. За цим фактом вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 29.11.2022 року у справі № 168/593/22 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Зазначає, що під час судового провадження цивільний позов нею не заявлявся.\~ В добровільному порядку відповідачка відшкодувати завдані збитки відмовляється, у зв`язку з чим позивачка звернувся до суду з позовом та просить стягнути матеріальну шкоду та судові витрати. Позиція учасників провадження. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 07.03.2024 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки адвокат Панасюк І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в уточненому розмірі, зокрема зменшив суму позовних вимог із 49\~225 грн, 46 коп до 40\~225,46 грн, оскільки частина збитків відповідачкою відшкодована. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча й був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом термін не подавала, будь-яких заяв чи клопотань від неї надходило. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають часткового задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються\~Цивільним Кодексом України. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. У\~ст. 76 ЦПК України\~зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~\~Згідно з ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ч.1\~ст.22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1177 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п.1 ч.2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень ч.2\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення л ушкодженої речі. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 29.11.2022 року у справі № 168/593/22 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік (а.с. 6-7). Як встановлено вироком суду, 05.10.2022 року близько 5.00 год. [PERSON] , достеменно усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» триває правовий режим воєнного стану, тобто діючи в умовах воєнного стану,

Outcome: approved