Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 26.01.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1146-3718. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор A7466 для підписання Кредитного договору 1146-3718 від 26.01.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; промо % ставка 1,50 % в день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом перерахування (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті. Станом на 06.03.2024 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 118170,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 105170,00 гривень. Разом з тим позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 60450,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 57720,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 13000,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 44720,00 гривень, що разом становить 57720,00 гривень. Ухвалою суду від 01.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. 25.04.2024 року до суду надійшов відзив [PERSON] , згідно якого остання просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити за недоведеністю. Відзив мотивовано тим, що належними доказами,\~які підтверджують\~наявність заборгованості\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність».\~Згідно вказаної\~норми Закону\~підставою для\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій\~є первинні\~документи,\~які фіксують\~факти здійснення\~господарських операцій.\~Первинні документи\~повинні бути\~складені під\~час здійснення\~господарської операції,\~а якщо\~це неможливо\~безпосередньо після\~її закінчення.\~Для контролю\~та впорядкування\~оброблення даних\~на підставі\~первинних документів\~можуть складатися\~зведені облікові\~документи.\~Первинні та\~зведені облікові\~документи можуть\~бути складені\~у паперовій\~або в\~електронній формі.\~У той\~же час\~розрахунок заборгованості\~не є\~документом первинного\~бухгалтерського обліку,\~а є\~одностороннім арифметичним\~розрахунком стягуваних\~сум,\~який повністю\~залежить від\~волевиявлення і\~дій однієї\~сторони (банку).Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р.№ 6-16цс15. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є недостатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення договору позики, а саме передачі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідачу кредитних коштів (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо), оскільки за нормами п. 2 ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей. У листі АТ КБ «ПриватБанк» (в цьому листі не вказано ні дати, ні вихідного номеру, тобто неможливо ідентифікувати коли було надано цей лист,кому і тд.) зазначено про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б уповноважували АТ КБ «ПриватБанк» на здійснення переказу коштів в межах кредитного договору №1146-3718 від 26.01.2023 року. Тому, Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 01.08.2013 року, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 72). 26.01.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», укладено електронний Кредитний договір №1146-3718, згідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти у сумі 13000,00 грн. зі строком кредитування 300 днів. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Договір укладений в електронній формі та відповідає вимогам законодавства щодо укладення правочинів в електронній формі (а.с. 10-15). До договору про відкриття кредитної лінії №1146-3718 від 26.01.2023 року, укладеного між сторонами, позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 17-23, 24-25, 26-27). Відповідач не заперечила факт укладення договору про відкриття кредитної лінії №1146-3718 від 26.01.2023 року з ТОВ «Укр кредит фінанс». На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частина 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає,\~що пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може включати\~умови,\~що містяться\~в іншому\~електронному документі,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до нього. Особі,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта),\~має надаватися\~безперешкодний доступ\~до електронних\~документів,\~що включають\~умови договору,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. На виконання викладеного вище, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор A3729, для підписання Кредитного договору 1146-3718 від 26.01.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відтак, без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. За змістом положень ст.\~652\~ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, договір №1146-3718 від 26.01.2023 року укладено відповідно до положень ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, промо % ставка 1,50 % в день, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 26.01.2023 року за допомогою системи LiqPay на виконання договору №1146-3718 від 26.01.2023 року [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 13000,00 гривень, що підтверджується копією витягу з реєстру банку та відповідною копією довідки про перерахування коштів (а.с. 16, 36-41). Номер платіжної картки, на яку перераховано кредитні кошти співпадає з номером картки, вказаним відповідачем в підписаній нею Кредитному договорі №1146-3718 від 26.01.2023 року. Доводи відповідача щодо відсутності у вказаному вище листі АТ КБ «ПриватБанк» дати, вхідного номеру, адресату спростовуються, оскільки лист АТ КБ «ПриватБанк» є електронним документом, який містить адресата ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», електронну печатку, дату та час підписання 07.03.2024 року 16:27, посаду відповідальної особи. Суд враховує, що позивач, з урахуванням перерахування коштів на карту [NUMBER] позичальника, не володіє та не може володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки він не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку з використанням операторів послуг платіжної інфраструктури, які і займались перерахуванням коштів. Разом з тим, відповідачка, заперечуючи отримання коштів, не спростувала, що вказаний картковий рахунок їй не належить та не надала виписки по її особовому рахунку, доступ до якої вона має як клієнт. Крім того, відповідачка зазначила його при укладенні спірного кредитного договору в розділі 12 «Реквізити сторін». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 06.03.2024 року встановлено, що загальна сума заборгованості становить 118170,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 105170,00 гривень (а.с. 29-31). Крім того, з вказаного розрахунку встановлено, що [PERSON] 07.02.2023 року та 22.02.2023 року вносились платежі. Так, сплачуючи кредит, відповідачка вчинила конклюдентні дії, які свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні права та обов`язки. Верховним судом у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.12.2020 року у справі №127/23910/14-ц зазначається, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 60450,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 57720,00 гривень (а.с. 42-44). Відтак, заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 57720,00 гривень: прострочена заборгованість за кредитом 13000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44720,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не повернуті, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 57720,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved