Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Старко Н.Р., звернулася до суду з позовом до відповідачів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-10» (далі ОСББ «Сихівчани-10»), Львівської міської ради, в якому просила визнати право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 200 (далі ЖБК 200), отримала квартиру [ADDRESS] шляхом сплати пайового внеску у розмірі 9 724 крб. 64 коп. Згідно з розпорядженням голови Львівської міської ради на її ім`я видано ордер та надано право на зайняття вказаного житлового приміщення. Проте, свідоцтво про право власності на квартиру вона не отримувала та державну реєстрацію цього права не здійснювала, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства, право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. Вона не може розпорядитися своїм житлом, оскільки таке підлягає обов`язковій державній реєстрації. Проте, позбавлена можливості зареєструвати своє право власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через відсутність інформації про те, що ОСББ «Сихівчани-10» є правонаступником ЖБК №200, при цьому останнє не зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вважає єдиним способом для захисту її права є звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник відповідача Львівської міської ради Феник Л.М. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій не заперечила щодо задоволення позову, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник відповідача ОСББ «Сихівчани-10» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, а тому суд вирішив розгляд справи здійснювати за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 15.06.1989 №187 «Про заселення будинку житлово-будівельного кооперативу [ADDRESS] , позивачці [PERSON] як члену кооперативу видано ордер на право зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Згідно з довідкою ОСББ «Сихівчани-10» №41 від 24.09.2020, [PERSON] є членом ЖБК №200 та їй належить у цьому кооперативі квартира [ADDRESS] . [PERSON] повністю внесла свій пайовий внесок за квартиру, що становить 9\~724, 64 крб. Дата реєстрації ЖБК №200 - 17.03.1988, рішення про забудову №187 15.06.1989. ЖБК №200 з 03.03.2010 реорганізовано в ОСББ «Сихівчани» (свідоцтво А.01 №208664, видане виконавчим комітетом ЛМР). В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про ЖБК №200 не знайдено, про що свідчить відповідний витяг від 20.02.2024. Вказана квартира складається з двох кімнат, загальною площею 54, 1 кв.м., житловою 31,7 кв.м., що, серед іншого, підтверджується технічним паспортом ТОВ «Бюро-Львів» від 15.05.2019. З довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.05.2023 за №1/1611 вбачається, що згідно з інвентаризаційними даними станом на 29.12.2012 реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] не проводилася. Встановлено, що рішенням від 19.05.2023 за №67665671 державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Стихар М.І. відмовив позивачці у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що подані заявником документи не дають змоги встановити те, що ОСББ «Сихівчани-10» є правонаступником ЖБК №200, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до роз`яснень, що містить п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 18.09.1987 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 6-138цс13 від 18.12.2013, згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна квартира набула статусу окремого об`єкта цивільних прав, на який поширюються загальні норми цивільного законодавства, з моменту повного внесення пайового внеску за кооперативну квартиру, така перейшла у власність [PERSON] , а житлово-будівельний кооператив, відомості про який в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, з моменту повної оплати пайового внеску, припинив будь-які права та повноваження щодо вказаного об`єкту нерухомого майна. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі, призначеній до розгляду на 20.06.2024, є дата складення повного судового рішення, а саме 27.06.2024.

Outcome: approved