Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~вище вказаним\~позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначив, що 03.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 476896-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 03.10.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 476896-КС-001 про надання кредиту. 03.10.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 476896-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 476896-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 476896-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 476896-КС-001 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 476896-КС-001 на загальну суму 14 310,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 476896-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 73 126,53 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 882,33 грн.; суми прострочених платежів по процентах 51 244,20 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати, сплачені при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20 травня 2024 року відповідачем було надано відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на те, що позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути відсотки. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині позивач, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, оскільки вони не підписані боржником. Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Тому вважає, що позивачем нарахування по відсоткам за кредиту подвоєно. Крім того з позовної заяви та з численних додатків до позову не вбачається факт ознайомлення з кредитним договором та умовами погашення кредиту, факту ознайомлення з процентами за користування кредитом, не вбачається умови підписання цього кредиту, тобто відсутній підпис відповідача по справі. Крім цього, не враховано останні зміни до законодавства та не враховано форс-мажорні обставини, пов`язані з військовою агресією. Також позивачем взагалі не враховано суми коштів, що були нею сплачені. Також за загальним правилом, передбаченим ст. 617 Кодексу, сторона договору звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії обставин непереборної сили - форс-мажору. Так, згідно листа Торгово-промислової палати України (ТПП України) від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами. У зв`язку з цим, ТПП України підтверджено, що такі обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, зокрема, для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Крім того, вважає, що позивачем не дотримано вимог Закону України №2120-1Х, який набув чинності 17.03.2022, яким встановлено, що у разі прострочення позичальником виконання свого зобов`язання за кредитним договором у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення/скасування, такий позичальник звільняється: від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України (Кодекс); річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу та пені за таке прострочення. Штраф, пеня та інші платежі, передбачені кредитними договорами, нараховані кредитодавцем включно з 24.02.2022 за прострочення виконання зобов`язання, підлягають списанню. 27.05.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, здійснення платежів та наявність заборгованості. Щодо укладення Кредитного договору, зазначає, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON] . Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Щодо здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором: Звертаємо увагу Суду на те, що Боржник частково виконував свої зобов`язання за Кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 476896-КС-001 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 476896-КС-001 на загальну суму 14 310,00 грн. Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс мажору буде однозначно недостатньо. Він відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. З заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідив матеріали\~справи,\~встановив наступні\~обставини справи\~та відповідні\~їм правовідносини. 03.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 476896-КС-001 про надання кредиту, з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 22000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15138637 за кожен день користування кредитом, строк кредиту 24 тижнів, комісія за надання кредиту 3300,00 грн., термін дії договору до 19.03.2024 року Договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2571. До матеріалів справи додано пропозицію (оферту) укласти договір №476896-КС-001 про надання кредиту від 03.10.2023, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №476896-КС-001 про надання кредиту від 03.10.2023, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №476896-КС-001 про надання кредиту від 03.10.2023 року, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти в розмірі 22000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідачки) [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою від 25.04.2024 Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором 476896-КС-001 від 03.10.2023 року на загальну суму 14310,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] , станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за договором №476896-КС-001 від 03.10.2023 року в розмірі 73126,53 грн., що складається з: 21882,33 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 51244,20 грн. сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. сума прострочених платежів за комісією. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Клопотання позивача про витребування інформації у АТ КБ «Приватбанк» суд вважає недостатньо обґрунтованим та таким, що може безпідставно розкрити приватну інформацію щодо руху всіх коштів по банківській картці відповідачці. Крім того, позивач додав суду докази, які свідчать про перерахунок коштів відповідачці, і даний факт остання не заперечує, тому суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання. Суд відхиляє позицію представника відповідача викладену у відзиві, про те, що відповідачка не була ознайомлена з умовами нарахування відсотків, оскільки кредитний договір підписано відповідачкою та укладено відповідно до вимог укладення електронних договорів у відповідності з Законом України «Про електронну комерцію», а сам договір містить всі дані про умови платності користування позиченими коштами. Інших будь-яких умов отримання коштів сторона відповідача не вказала і доказів цьому суду не надала. Крім того, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати не укладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі №127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Що стосується доводів відповідача щодо форс-мажорної обставини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається з п. 19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". В своєму відзиві відповідач посилалась на лист Торгово-Промислової палати України, в якому засвідчені форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, та яким підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору. Суд не приймає до уваги дану обставину, з наступних підстав. Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин. Так, у своїй Постанові від 21.08.2022 у справі № 910/15264/21 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу на те, що настання форс-мажору не є підставою для зміни умов договору та звільнення від виконання зобов`язання. Даний висновок ВС говорить про те, що навіть, якщо під час війни сторона не може виконати свої зобов`язання за договором - це не зміна умов договору, а звільнення від сплати штрафних санкцій. Тобто, наявність листа ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є звільненням від виконання зобов`язань за договором під час воєнного стану. Крім того, договір про надання кредиту був укладений 03.10.2023 р., тобто договір був укладений в період ведення війни.\~ При цьому, відповідач, посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, не довела як саме в процесі агресії сусідньої держави вона не могла виконати свої зобов`язання під час їх виконання, що відповідає висновкам, викладеним в Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 922/854/21. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved