Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2024 року в особі представника засобами поштового зв`язку звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №\~300. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, виникнення конфліктів. Сторони мають протилежні погляди на життя, кожен живе своїм життям та інтересами. З березня 2022 року подружжя проживають окремо, сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Сім`я існує формально. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам дитини. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 21 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Данчин Ю.Р., у судове засідання не з`явилися, натомість позивачем на офіційну пошту суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, яким позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представником позивача також на офіційну пошту суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, яким зазначила, що позивач та представник позивача підтримають позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, відповідно до якого не заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Доньку залишити проживати разом з позивачем. Розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 04 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 300 (а.с. 6). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), яка за згодою сторін проживає разом з матір`ю, про що ними було зазначено у позові та відзиві на позовну заяву. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення її прізвища після розірвання шлюбу без змін, суд вважає необхідним залишити його без змін. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved