Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Короткий зміст позову. 19 лютого 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] , поданий її представником адвокатом Цвик М.В., до [PERSON] , за участі третьої особи Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просили звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.08.2022 року у справі №537/5331/21, провадження №2/537/280/2022, шляхом припинення їх стягнення з 20.12.2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 року у справі №1612/1979/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 31.07.2012 року і до її повноліття. На виконання рішення суду державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження. Відповідач сплачував аліменти. В цей час дитина постійно проживала з матір`ю [PERSON] за кордоном в Італії за згодою батька [PERSON] . В кінці липня 2021 року [PERSON] повернулася в Україну та почала проживати з батьком [PERSON] . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.08.2022 року у справі №537/5331/21 [PERSON] звільнено від сплати аліментів, присуджених рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 року у справі №1612/1979/2012, з 01.08.2021 року; визнано виконавчий лист №1612/1979/12 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду Горішньоплавнівським відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції України відкрито виконавче провадження №70195490. На початку грудня малолітня [PERSON] виявила бажання проживати з матір`ю із-за конфліктів з батьком. У зв`язку з цим в грудні 2023 року [PERSON] повернулася в Україну, забрала дитину, з якою за згодою [PERSON] вихала до Італійської Республіки. На даний час дитина проживає з [PERSON] та перебуває на її повному утриманні, але у відповідача залишилося право на отримання аліментів на утримання дитини за рішенням суду. З огляду на викладене наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] . За таких обставин позивач звернулася до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Цвик М.В. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Його представник адвокат Губина А.Ю. ознайомилася з матеріалами справи та подала заяву про розгляд справи без їх участі. (а.с.63). Представник третьої особи Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Донець Я. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Згідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, установлені судом. Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 20 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, про що 15 лютого 2012 року складено відповідний актовий запис №65. 18 серпня 2017 року відповідач [PERSON] надавав згоду на постійне проживання доньки [PERSON] в Італійській Республіці, яка оформлена в вигляді заяви, справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович А.М. та зареєстровано в реєстрі за №705. Відповідно до зведеної довідки про місце проживання та склад сім`ї від 20.09.2021 року, мер муніципалітету Кальярі відповідно до ст.33 Указу Президента Республіки №223 від 30.05.1989 року на підставі даних зареєстрованих [PERSON] засвідчує, що в Національному реєстрі постійного населення [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в складі сім`ї разом з [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.08.2022 року, яке набрало чинності 29.09.2022 року, встановлено, що рішенням Комсомольського міського суд Полтавської області від 09.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно. Аліменти стягнуто починаючи з 31 липня 2012 року до повноліття дитини. На виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 у справі №1612/1979/2012 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області було видано виконавчий лист №1612/1979/2012. За вказаним виконавчим листом Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 12.09.2017 було відкрито виконавче провадження №54672899. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №50014 від 16.09.2021 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №1612/1979/2012 виданим Комсомольським міським судом Полтавської області від 07.09.2017 року, станом серпень 2021 року, відсутня. Донька сторін з кінця липня 2021 року проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на повному його утриманні, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, з батька дитини [PERSON] стягуються аліменти на користь матері [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] . Тому, заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.08.2022 року звільнено [PERSON] від обов`язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 31.07.2012 року і до повноліття дитини, присуджених за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2012 року у справі №1612/1979/2012, з 01 серпня 2021 року. Визнано виконавчий лист №1612/1979/2012, виданий 07.09.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області, таким, що не підлягає виконанню з 01 серпня 2021 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду 11.10.2022 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області був виданий виконавчий лист №2/537/280/2022. Державним виконавцем Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 02.11.2022 року відкрито виконавче провадження №70195490 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.03.2024 року позивач [PERSON] , [INFO] , та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , 20 грудня 2023 року о 14:46 год. перетнули кордон у пункті пропуску Маяки-Удобне у напрямку виїзд на транспортному засобі ТСР633. Відсутні відомості, що дититна [PERSON] поверталася в Україну до батька. Позивач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки Сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.12.2023 року №20-11/5859. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України). Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінивши подані суду докази, суд вважає встановленим, що з 20 грудня 2023 року дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю позивачем [PERSON] , оскільки вони разом виїхали за межі України, і даних, що дитина повернулася до України та проживає з батьком матеріали справи не містять та відповідачем не надані. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У\~статті 8 Конституції України\~закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми\~Конституції України\~є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною 7\~статті 7\~СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій\~статті 10 СК України\~зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. В\~ст.180 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за\~вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.188\~Сімейного кодексу\~України батьки можуть бути звільнені від зобов`язання утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ст.\~598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст.18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із ч.4 ст.\~273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п.7 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, не витрачає отримувані аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення (звільнення) стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Стягнення на даний час аліментів із позивача, матері дитини, свідчить про порушення її майнових прав та інтересів, порушення майнових прав дитини, оскільки саме мати має право розпоряджатися аліментами, які стягуються з неї на утримання дитини, яка проживає з нею. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю, яка несе витрати на її утримання, проте мати за рішенням суду сплачує на користь батька аліменти за рішенням суду, суд приходить до висновку, що відпали підстави для стягнення з матері [PERSON] аліментів на користь батька [PERSON] на утримання дитини, а тому вважає за необхідне припинити стягнення з матері аліментів на утримання дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, тому суд їх задовольняє. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved