Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини по досягненню дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 10.10.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу подружжя має спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Всі діти проживають з нею та перебуваються на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою та не утримує дітей матеріально. Позивач [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, матеріальної допомоги по безробіттю від держави не отримує та власного бізнесу не має. В свою чергу, відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки проходить службу в ЗСУ та отримує постійний заробіток. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 1/4 частини заробітку [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4\~ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0600267367334 із судовою повісткою про виклик, яке він отримав особисто 12.06.2024 року. Дана обставина підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта». Відповідно до положень ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 серпня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] з 10.10.2015 року зареєстрували шлюб у Кодимському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції, актовий запис №108. Прізвище дружини після укладення шлюбу " [PERSON] " (а.с.8). Від цього шлюбу подружжя має малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.08.2016 року, серії [NUMBER] від 21.07.2020 року та серії [NUMBER] від 30.07.2021 року (а.с.9,10,11). Всі діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №1310-15/498 від 01.08.2023 року (а.с.12). Разом з тим, позивач не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Як вбачається з копії довідки №241 від 05.07.2022 року за підписом командира військової частини № [NUMBER] [PERSON] (а .с.13), штаб-сержант [PERSON] проходить військову службу у військовій частині № [NUMBER] та безпосередньо приймав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської області. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи відповідно до цього Кодексу або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд досліджуючи обставини щодо права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років, встановив наступне: Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти (утримання) у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Встановлено, що спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та має постійне місце роботи. У Сімейному кодексі\~України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, враховуючи також ту обставину, що відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, а також беручи до уваги право дружини-матері на утримання чоловіком батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених [PERSON] вимог та можливість стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. від сплати якого позивачка при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved