Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», але не пізніше ніж до досягнення сином віком двадцяти трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім і навчається на денній формі навчання до 30.06.2027 року і у зв`язку з тим, що існують постійні витрати, пов`язані з навчанням сина, придбанням одягу, продуктів харчування, гігієни та лікарських засобів, оскільки він має хронічне захворювання, потребує матеріальної допомоги на утримання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024, цивільну справу передано для розгляду судді Романенко К.С. 10.04.2024 року суд у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Як вбачається з довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області № 1472 від 19.04.2024, яка надійшла до суду 26.04.2024, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу також копію позовної заяви з додатками, однак, до суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 002 646 499 75 із довідкою працівника поштового зв`язку про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що\~ [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4 копія свідоцтва про народження). [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 551 від 22.03.2024 виданої КП БМР «Богуславблагоустрій» (а.с. 6) та не спростовано відповідачем по справі. [PERSON] досяг повноліття, та є студентом 1 курсу групи ЛК-33 Інженерно - хімічного факультету «Київського політехнічного інституту» імені Ігоря Сікорського денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 607 від 13.03.2024 (а.с. 5). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що відповідач не висловив заперечення щодо позову та в суду відсутні відомості про те, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на навчання сина. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, судом встановлено та відповідачем не спростовано, що повнолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, а тому відповідно до правової позиції, викладеної неодноразово Верховним Судом, в тому числі й у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18), вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на користь матері є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам сімейного законодавства. Таким чином, оскільки законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну підтримку сину, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, сімейним законодавством не визначено розмір обов`язкової частки, який повинен бути стягнуто з батьків на утримання повнолітньої дитини на період навчання, виходячи з принципів розумності та справедливості і наданих до суду письмових доказів, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] на період його навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін та повнолітньої дитини. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 09 квітня 2024 року, тому саме з цієї дати слід проводити стягнення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved