Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

13 травня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн, щомісячно. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на її повному утримані. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає з матір`ю. Аліменти сплачувати не відмовляється, однак на сьогоднішній день немає постійного заробітку, офіційно ніде не працює, сума 10000 грн є для нього непомірною. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України» на 2024 рік, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн, що на його думку відповідатиме вимогам закону. Позивач надала відповідь на відзив, відповідно до якої вона на даний час не має можливості працювати, оскільки здійснюю постійний догляд за малолітньою дитиною. Зазначила, що з аналізу вимог ст.ст. 182, 184 СК України слідує, що розмір аліментів, визначених в судом в твердій грошовій сумі не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Просила врахувати відповідь на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково на суму 2000 грн. Просив врахувати відзив. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 3/. Малолітній [PERSON] , 21 травня 2023 року зареєстрований за місцем проживання його матері [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /а.с. 7, 8, 9/. Відповідач не заперечує, що дитина проживає з матір`ю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~вимог ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В позовній заяві позивач вказує, що син проживає з нею та вона його повністю утримує, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, заперечень протилежного відповідачем не надано. Відповідач стверджує, що постійного доходу не має, офіційно не працевлаштований, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано доказів, що можуть вплинути на розмір аліментів, які підлягають стягненню, як то стан його здоров`я, наявність на утриманні інших осіб, або інші обставини. Разом з тим, і позивачем не надано доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 10 тис грн щомісячно. Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлює з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення ,\~в тому\~числі дітей віком до 6 років - 2563 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі\~3000 гривень із щорічною індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК\~України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 363,36 грн ( 30%).

Outcome: partial