Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 1000 доларів США, еквівалент на 15.04.2024 року 39399 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.02.2024 між сторонами по справі укладено попередній договір забезпечений авансом. Предметом договору є домовленість сторін, згідно якої [PERSON] (продавець) виявила намір продати, а [PERSON] (покупець) купити майно, а саме будинок [ADDRESS] за ціною, яка еквівалентна 41500 доларів США. Договір купівлі - продажу мав бути укладений до 23 березня 2024 року, з метою забезпечення в день підписання даного договору, покупець передав, а продавець отримала завдаток, який переводиться по еквіваленту в 1000 доларів США. На думку позивача, він був введений в оману щодо технічного стану будинку, а саме приховано факт, що фундамент в будинку тріснув. В зв`язку з чим він повідомив відповідача про неможливість укласти основний договір купівлі-продажу будинку. Повідомив про розірвання договору. Пропонував повернути сплачені ним кошти в сумі еквівалентній 1000 доларів США, станом на 15.04.2024 становить 39399 грн. На що отримав відмову, тому змушений звертатися до суду, для повернення коштів сплачених ним в якості авансу. Крім того, позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.04.2024 в задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 18.04.2024 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву від 13.05.2024 відповідач просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Маючи намір продати вказаний будинок, вона звернулася до ФОП [PERSON] , яка надавала послуги ріелтора. Після розміщення оголошення про продаж будинку, позивач спільно зі своєю дружиною прийшли на огляд будинку, все особисто оглянули. Після досягнення згоди щодо ціни договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, 23 лютого 2024 року між нею та позивачем укладено попередній договір забезпечення авансом. Було узгоджено дату укладення договору купівлі-продажу будинку і за дві години до укладення правочину, позивач відмовився від укладення договору з тих підстав, що він був введений в оману щодо технічного стану будинку, зокрема приховано факт тріщини фундаменту. Дані доводи є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивач особисто оглянув будинок, приховати факт його стану є неможливим. Отже, відносини між нею та позивачем склалися саме щодо купівлі позивачем будинку, в оплату за який він вніс завдаток, тому вимоги позивача не підлягають до задоволення. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ярмольчук В.С. підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] , представник відповідача - адвокат Мокрицька Л.Я. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, згідно яких вона надавала послуги ріелтора відповідачу щодо продажу житлового будинку. Сторони домовилися між собою укласти договір купівлі-продажу вказаної нерухомості. З метою укладення договору купівлі-продажу будинку, було укладено попередній договір та передано завдаток. В подальшому відповідач відмовився укладати договір купівлі-продажу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, згідно яких вона була присутня при передачі завдатку в розмірі 1000 доларів США за купівлю житлового будинку. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2024 року між [PERSON] , як продавець та [PERSON] , як покупець укладений попередній договір забезпечений авансом, відповідно до якого сторони домовилися, що продавець виявив намір продати, а покупець купити будинок [ADDRESS] . Ціна вказаної нерухомості становить 41500 доларів США, що є еквівалентом 1589450 грн. Згідно з пунктом 6 цього договору сторони дійшли згоди про намір скласти договір купівлі-продажу до 23.03.2024, з метою забезпечення в день підписання даного договору, покупець передав, а продавець отримав завдаток, який переводиться по еквіваленту в 1000 доларів США. У випадку одностороннього розірвання договору покупець втрачає завдаток, який лишається у продавця. Якщо розірвання з вини продавця, то завдаток повертається покупцю у двократному обсязі (пункт 7 договору). Відповідно до п. 9 договору, договір вступає в силу після підписання його сторонами і діє до встановленого п. 6 терміну укладення Договору купівлі-продажу нерухомості між продавцем та покупцем. На виконання зазначено попереднього договору позивач передав відповідачу грошові кошти, що є еквівалентом 1000 доларів США, що підтверджується поясненнями сторін. Станом на 15.04.2024 офіційний курс гривні становить 39,399 грн. до 1 долара США. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі, яка еквівалентна 1000 доларів США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України, суд дійшов висновків про те, що сума, яка передана позивачем для відповідача фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Посилання відповідача на те, що саме з вини позивача сторони не уклали основний договорів, а тому позивач втратив право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року (справа № 711/5065/15-ц). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved