Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.09.2010 вона уклала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації\~актів про одруження складено відповідний актовий запис № 1504. Від даного шлюбу вони мають двох синів: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із постійними сварками, вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, вона пішла з меншим сином проживати до свого батька інваліда, старший син лишився проживати з батьком. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та є перешкодою у реалізації її прав, а тому просить суд: - розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем; - неповнолітнього [PERSON] [INFO] залишити на подальше проживання та утримання з нею; - неповнолітнього [PERSON] . [INFO] , залишити на проживання та утримання з батьком - [PERSON] . Ухвалою суду від 15.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи Згідно ч. 5 ст.\~259\~та ч. 1 ст.\~281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.\~280,\~281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є громадянкою України, що документована паспортом серії [NUMBER] виданим 13.05.2006 року має картку платника податків [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). Відповідач [PERSON] є громадянином України, що документований паспортом серії [NUMBER] виданим 15.09.1999 року має картку платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20, 27). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2010, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 14.09.2010 року укладено шлюб, який зареєстрований у\~Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації\~актів про одруження складено відповідний актовий запис № 1504 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Сторони погодили між собою, що після розірвання шлюбу їх малолітній син [PERSON] , [INFO] буде проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] Заява посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н.С. та зареєстрована в реєстрі №846,847 (а.с.8) Таким чином суд встановив, що між сторонами, які мають неповнолітніх дітей, існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами\~Сімейного кодексу України. Спір про місце проживання дітей відсутній. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її рішення є остаточним, а відповідач правом на подачу відзиву не скористався, клопотань про надання строку на примирення не надавав, суд не має підстав сумніватися в доводах позивача, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, позов підлягає задоволенню, отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шля Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не змінював прізвище внаслідок укладання шлюбу, отже вона й після розірвання шлюбу продовжує іменуватися прізвишем " [PERSON] " Відповідно до заяви сторін, посвідченої приватним нотаріусом, зареєстрованої в реєстрі №846, 847 від 09.05.2024, сторони досягли згоди, що їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходитись на його повному утриманні (а.с. 8). За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, а тому, оскільки матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] проживати разом з матір`ю [PERSON] , а малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , проживати разом з батьком [PERSON] Відповідно до\~ст. 161 СК України\~суд роз`яснює, що в подальшому, за наявності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні діти, - даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 /провадження № 61-14859св19/. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до суду, згідно Закону України\~"Про\~судовий збір" понесла судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3633,60 грн., отже вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved