Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] 18.10.2018 зареєстрували шлюб. В шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що з відповідача повинні бути стягнуті аліменти з того моменту як вони перестали жити разом однією сім?єю. Зазначає, що за весь період, який сторони проживали разом. Відповідач передав на дитину 3000 грн. зауважує, що станом на даний час позивач не може забезпечити належний рівень життя дитини, оскільки знаходиться в пошуку роботи, а проживає разом з дитиною та батьками в гуртожитку. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000,00 грн щомісячно починаючи стягнення з 07.03.2024 і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково. Так як відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, просив стягнути з нього аліменти у розмірі частини його заробітку відповідно до ст. 183 СК України. Заперечив проти стягнення з нього виплат на правову допомогу позивачу, оскільки на момент отримання відповідачем позовної заяви було вказано, що позивач понесла витрати на правову допомогу та не надано доказів в чому сам полягають судові витрати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.10.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради 18.10.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 30.03.2019, про що зроблено відповідний актовий запис № 48. Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Як зазначає позивач, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2024 шлюб між сторонами розірвано. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як вбачається із матеріалів справи, сторони 2,5 років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, крім того, неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача, відповідач за весь час передав на дитину 3000 грн, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п.1, 4 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про права дитини, визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з цим, відповідач не заперечує проти сплати аліментів, однак зазначає, що просить стягнути з нього аліменти у розмірі частини його заробітку. Як встановлено судом, відповідач працює на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті відділу охорони та режиму у ТОВ «НВП «УКРОГСИНТЕЗ» з 07.09.2022 (наказ про прийняття від 06.09.2020 № 363/к/тр) по теперішній час, що підтверджується довідкою ТОВ «НВП «УКРОГСИНТЕЗ» вих. № UOS-100524-30 від 10.05.2024. Разом з цим, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо розміру його заробітної плати, тому суд не може прийняти до уваги зазначені докази у підтвердження неможливості сплати аліментів, у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, враховуючи наведене, утримання дітей є спільним обов`язком кожного з батьків. Як встановлено в судовому засіданні, діти перебувають на утриманні позивача, разом з цим відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі частини його заробітку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивача, стан здоров`я дітей, їх потреби, а також те, що діти потребують постійного догляду. Разом з цим, в судовому засіданні позивачкою доведено, що вона самостійно забезпечує належний рівень життя дитини, на даний час не працює, знаходиться в пошуках роботи, проживає з дитиною разом та батьками в гуртожитку,а тому суд вбачає підстави присудити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі заявленому позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 10000,00 грн щомісячно починаючи стягнення з 07.03.2024 і до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved