Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Представник позивача Мєшнік К.І., який діє на підставі Довіреності №22-ЮД1 від 08.01.2024 (строк дії до 31.12.2025) звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість яка виникла станом на 15.01.2024 за договором про надання банківських послуг №б/н від 09.12.2019 у сумі 32\~890,95 гривень. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору без номеру від 09.12.2019 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 17\~000,00 гривні на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому Договором, Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.01.2024 виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 32\~890,95 гривень, яку позивач просить стягнути разом із сплаченим судовим збором у сумі 3 028,00 гривня. Ухвалою від 22.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою у позивача витребувано 1) докази отримання відповідачем спеціального платіжного засобу платіжної картки «monobank»; 2) підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Умови та Тарифи, Паспорт споживчого кредиту; 3) виписки за картковим рахунком відповідача, відкритим в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Витребувані докази надійшли на електрону пошту суду 20.05.2024. 17.04.2024 копія позову з додатками була отримана в приміщенні суду представником відповідача адвокатом Іванісовим В.С., який діє на підставі Договору про наданн правової допомоги від 25.01.2024, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 16.04.2024 серії АР №1164592. 25.04.2024 адвокатом Іванісовим В.С. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та тягнути з банка на користь відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 5\~000,00 гривень. Відзив обґрунтовано тим, що наявні у матеріалах справи Умови і\~правила надання\~банківських послуг\~Відповідачем не\~підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, не їх можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. До того ж, долучені до позову Умови надано в редакції, яка не діяла станом на момент укладення відповідачем кредитного договору. Підписана Відповідачем\~Анкета-заява\~до Договору\~про надання\~банківських послуг,\~містить лише\~його анкетні\~дані та\~контактну інформацію,\~видачу кредитної\~картки,\~та не\~містить жодних\~даних про\~умови кредитування\~та обрання\~ним певної\~банківської послуги,\~сплату процентів\~за користування\~кредитом тощо. В позовній заяві вказано, що факт ознайомлення Відповідача з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви Відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Однак, пунктом 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Однак, в матеріалах\~справи відсутнє\~підтвердження із\~зазначенням дати\~та часу\~одержання Відповідачем\~у електронному\~вигляді Умов\~обслуговування рахунків\~фізичних осіб\~в АТ\~«Універсал Банк»,\~Паспорту споживчого\~кредиту та\~Тарифів, їх підписання Відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, відсутні підстави вважати, що Відповідач був ознайомлений саме з наданими Позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Відповідно до матеріалів справи, Відповідачу встановлено кредитний ліміт у сумі 15 600 грн., шляхом зарахування на поточний рахунок та видачею кредитної картки «Чорна картка». Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що Відповідач частково погашав заборгованість. При цьому Позивач здійснював автоматичне списання коштів на погашення щомісячних процентів за користування кредитом. Звертаючись до суду з позовом, Позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 15.01.2024, відповідно до якого, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснював нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 38,4% або 37,2 % (поточна ставка) та 76,8% або 74,4% (прострочена ставка) за рахунок коштів, внесених Відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем було сплачено відсотків за користування кредитним коштами на суму 17\~834,35 грн., які повністю погашено з коштів, внесених Відповідачем на погашення кредиту. Відтак, зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, Позивач самовільно включив в нього нараховані відсотки, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 17\~834,35 грн. Тому заборгованість за тілом кредиту становить не 32\~890,95 грн., а лише 15\~056,60 грн. = (32 890,95 - 17 834,35). Позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами надання грошових коштів позичальнику, оскільки розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такими допустимими доказами отримання кредитних коштів позичальником та факт виконання умов договору можуть бути касовий документ - заява про видачу готівки, виписки по рахункам Разом з відзивом, адвокатом було подано Довідку від 22.04.2024 про отримання від [PERSON] грошових коштів, сплачених за надання правової допомоги у сумі 5\~000,00 грн.. Акт прийому-передачі виконаних робіт від 22.04.2024, копію Договору про надання правової допомоги від 25.01.2024 та Додатку №1 до нього від 22.04.2024. 26.04.2024 представником позивача [PERSON] через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у кому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до п.3 Анкети-заяви від 09.12.2019 (надалі - Анкета-заява) підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №47 від 27.11.2019 р., набули чинності з 28.11.2019 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в\~Умовах,\~Тарифах,\~Паспорті споживчого\~кредиту записана\~процентна ставка,\~пеня,\~комісія (пункт\~Тарифи).\~Договір є\~обов`язковим\~для виконання. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. А тому, Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. Відповідно дот розділу «Використання електронного підпису» Умов та правил, 6.1.Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням удосконаленого електронного о підпису (ЕП) у Мобільному додатку. 6.2. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. 6.3. Підписані Клієнтом та /або Банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються Банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільний додаток Клієнту, а також їх копії можуть бути надані Банком на паперовому носії на запит Клієнта. Під час одержання однією із Сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. 6.4. Під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувала та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. 6.5. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. 6.6. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом. (026aff7d03f83b6b0296dbe47220e68860b06b508ffb6f3ffcf6304585217c0). 6.7. Перевірка ЕП та аутентифікація Клієнта здійснюється з використанням програмно-технічних засобів Банка. В разі негативного результату перевірки Банк відмовляє Клієнту в прийомі електронного документа. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2 Анкети-заяви). Згідно з п. З анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 Анкети-заяви). На виконання ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку Monobank є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при надання банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ «УНІВЕРСАЛ БАН» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку Monobank ОТР-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором про надання банківських послуг Monobank, у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Успішно пройшовши\~процедуру ідентифікації,\~Відповідач 09.12.2019\~пройшов процедуру\~верифікації та\~підписав Анкету-заяву\~до Договору\~про надання\~банківських послуг\~Monobank/Universal\~Bank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Отже, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 09.12.2019, а також засвідчив, що він повідомлений Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку Monobank, бо інакше він жодним чином не мав би технічної можливості користуватися додатком Monobank. Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком Боржнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису Відповідача. Тобто,\~між сторонами\~було досягнуто\~згоди щодо\~всіх істотних\~умов кредитного\~договору,\~який оформлений\~сторонами в\~електронній формі\~з використанням\~електронного підпису. Отже,\~заповненням анкети-заяви\~позичальник підтвердив\~прийняття відповідних\~умов надання\~кредиту,\~які діяли\~станом на\~09.12.2019,\~а також\~засвідчив,\~що він\~повідомлений кредитодавцем\~у встановленій\~законом формі\~про всі\~умови,\~повідомлення про\~які є\~необхідним відповідно\~до вимог\~чинного законодавства\~України.\~Застосування до\~даних правовідносин,\~правових висновків,\~викладених у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~03.07.2019\~у справі\~№342/180/17\~є передчасним\~та незаконним,\~оскільки вказана\~судова практика\~ВП ВС\~ухвалена судом\~щодо інших\~кредитних угод,\~з іншими\~умовами,\~правилами та\~сторонами,\~зокрема у\~кредитних відносинах,\~на підставі\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі\~відповідно до\~ч.2\~ст.207\~ЦК України.Розрахунок заборгованості, наданий позивачем не спростований боржником,\~яким крім\~того не\~надано контр\~розрахунку. Крім того, Банк надає виписки з особового рахунку (виписки про рух коштів на рахунку) Боржника, які підтверджують отримання Боржником та користування кредитними коштами, а також те, що після отримання банківської картки Боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту додана до відзиву. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт Боржника складає 17\~000,00 грн., баланс складає (мінус) - 15\~890,95 грн., тобто заборгованість складає 32\~890,95 грн., з яких 17\~000,00 сума наданого та використаного кредитного ліміту, 15\~890,95 - суми овердрафту (мінусу по картці). Овердрафт виник наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до\~пункту 5.20\~розділу 2\~Умов обслуговування\~рахунків фізичної\~особи в\~АТ «УНІВЕРСАЛ\~БАНК» (надалі\~-\~Умови)\~термін повернення\~овердрафту в\~повному обсязі\~протягом 30\~днів з\~моменту виникнення\~овердрафту.\~У зв`язку\~з тим,\~що Відповідач\~лише частково\~здійснював операції\~з поповнення\~своєї банківської\~карти,\~розмір яких\~був значно\~меншим за\~поточні витрати\~по картковому\~рахунку на\~власний розсуд,\~виникла заборгованість.\~Процентна ставка\~(поточна)\~-\~Базова процентна\~ставка:\~3,2%\~в місяць\~(38,4%\~річних)\~з 01.09.2020\~року 3,1\~%\~в місяць\~(37,2\~%).\~Процентна ставка\~(прострочена)\~збільшена відсоткова\~ставка на\~місяць на\~суму загальної\~заборгованості (у\~випадку наявності\~простроченої заборгованості):\~6,4%\~у місяць\~(76,8%\~річних)\~з 01.09.2020\~року 6,2\~%\~у місяць\~(\~74,4%).\~Тобто у\~випадку коли\~Боржник сплачує\~щомісячні платежі,\~то нараховується\~процентна ставка\~базова 3,2%\~в місяць\~(38,4%\~річних)\~з 01.09.2020\~3,1\~%\~в місяць\~(37,2\~%).\~У випадку\~коли Боржник\~не сплачує\~щомісячні платежі,\~тобто має\~вже прострочену\~заборгованість,\~тоді нараховується\~процента (прострочена)\~збільшена відсоткова\~ставка на\~місяць на\~суму загальної\~заборгованості 6,4%\~у місяць\~(76,8%\~річних)\~з 01.09.2020\~6,2\~%\~у місяць\~(\~74,4%).\~ Відповідно\~до пункту\~п.5.13\~«5.\~Надання на\~обслуговування кредиту»\~розділу 2\~Умов,\~погашення заборгованості\~клієнта за\~договором здійснюється\~коштом,\~що надходить\~на рахунок\~клієнта в\~наступному порядку:\~1)\~сплачується прострочена\~до повернення\~сума кредиту\~та прострочені\~проценти за\~користування кредитом;\~2)\~сплачуються сума\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом;\~3)\~сплачуються неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~що передбачені\~договором.\~У випадку,\~якщо клієнт\~має заборгованість\~по сплаті\~більше ніж\~одного щомісячного\~мінімального платежу\~(тобто\~по сплаті\~процентів та/або\~частини кредиту),\~погашення його\~грошових зобов`язань\~за такими\~щомісячними платежами\~відбувається згідно\~з строками\~виникнення заборгованості\~починаючи з\~найдавнішого за\~строком виникнення\~щомісячного платежу\~і включно\~до поточного\~щомісячного платежу,\~дотримуючись черговості\~погашення,\~вказаної у\~цьому пункті,\~стосовно кожного\~окремого щомісячного\~мінімального платежу.\~У випадку\~переказу/\~перерахування грошових\~коштів на\~погашення будь-яких\~грошових зобов`язань\~клієнта за\~договором з\~порушенням зазначеної\~черговості,\~Банк вправі\~самостійно перерозподілити\~кошти,\~що надійшли\~в рахунок\~погашення таких\~грошових зобов`язань,\~відповідно до\~зазначеної черговості\~шляхом проведення\~відповідних бухгалтерських\~проводок.\~Відповідно до\~п.п.\~7.1.\~п.\~7\~Розділу II\~Умов,\~комісія за\~зняття готівки\~на суму,\~що перевищує\~залишок власних\~коштів,\~у банкоматах\~і пунктах\~видачі готівки\~будь-яких\~українських і\~закордонних банків,\~а також\~за операції\~з quasi-валютою\~за карткою\~становить 4%\~від суми\~зняття.\~Переказ з\~картки на\~картку або\~поточний рахунок\~фіз.\~особи в\~іншому українському\~банку (платіж\~по Україні)\~становить також\~4%\~за рахунок\~кредитних коштів.\~Збільшена відсоткова\~ставка на\~місяць за\~карткою на\~суму загальної\~заборгованості (у\~випадку наявності\~простроченої заборгованості)\~6,4%\~на місяць\~(з\~01.09.2020\~року 6,2%).\~Якщо заборгованість\~вже від\~121\~(211)\~дня (до\~повного погашення)*,\~то нараховується\~штраф у\~розмірі 100\~грн.\~та пеня\~у розмірі\~6,4\~%\~(з\~01.09.2020\~року 6,2%)\~на місяць\~від суми\~загальної заборгованості\~за кожен\~день прострочення\~виконання.\~При цьому\~діє ставка\~0,00001%\~річних.\~Строк,\~після спливу\~якого формується\~Фінальний рахунок,\~що визначається\~Банком в\~односторонньому порядку,\~але не\~менше 120\~днів з\~моменту настання\~прострочення виконання\~зобов`язання\~та не\~більше 210\~днів.\~Так,\~в разі\~коли у\~клієнта закінчується\~пільговий період\~і клієнт\~не вносить\~мінімальний платіж,\~для того\~щоб не\~виходити в\~прострочення,\~то з\~першого дня\~пільгового періоду,\~коли клієнт\~розпочав використовувати\~кредитні кошті\~нараховується пеня,\~яка підлягає\~повному відшкодуванню\~також.\~Відповідно до\~Тарифів,\~дійсних на\~дату підписання:\~пільговий період\~за карткою\~-\~до 62\~днів (діє\~з моменту\~виникнення заборгованості\~до кінця\~місяця,\~наступного за\~датою виникнення\~заборгованості,\~при умові\~її погашення\~в повному\~обсязі);\~Розмір обов`язкового\~щомісячного платежу\~за користування\~кредитними коштами\~5%\~(з\~01.09.2020\~року 4%)\~від заборгованості\~(не\~менше 100\~грн.,\~але не\~більше залишку\~заборгованості).\~Відповідно до.\~п.\~5.16.\~розділу «5.\~Надання та\~обслуговування кредит»\~у разі\~порушення терміну\~сплати щомісячного\~мінімального платежу\~понад 90\~днів вся\~Заборгованість за\~Кредитом вважається\~простроченою (Істотне\~порушення Клієнтом\~зобов`язань).\~Відповідно до.\~п.\~5.19.\~розділу,\~у випадку\~якщо істотне\~порушення Клієнтом\~зобов`язань\~не буде\~усунуто протягом\~строку,\~зазначеного у\~пункті 5.18.,\~Кредит стає\~у формі\~«на вимогу»,\~а Банк\~не пізніше\~наступного робочого\~дня за\~допомогою Мобільного\~додатку направляє\~Клієнту Вимогу\~про повне\~повернення всієї\~суми заборгованості\~за кредитом\~(з\~урахуванням відсотків)\~та нарахованих\~штрафних санкцій. Відповідно до підпункту 5.22. пункту 2 розділу другого Умов у разі, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. У зв`язку\~з тим,\~що Відповідач\~лише частково\~здійснював операції\~з поповнення\~своєї банківської\~карти,\~розмір яких\~був значно\~меншим за\~поточні витрати\~по картковому\~рахунку на\~власний розсуд,\~виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 51\~906,00 грн., витрат по картці на суму 84\~796,95 грн., отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 32\~890,95 грн. (84\~796,95 грн. - 51\~906,00 грн.). Всі поповнення використовувалися Відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. Поповнення, які проводив Відповідач свідчать про те, що він усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів, отже, з урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. 17.06.2024 представником відповідача - адвокатом Іванісовим В.С. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі його та відповідача, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, врахувавши заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, надані сторонами під час розгляду справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.12.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі заява від 09.12.2019), в якій визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. У заяві [PERSON] просив відкрити на своє ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний лімітна суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. На підтвердження\~факту укладення\~кредитного договору\~банк надав: заяву від 09.12.2019 (підписану відповідачем особисто), витяг з Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) від 27.11.2021 (будь-який підпис (власний, електронний) відповідача відсутній), витяг з Тарифів за Чорною карткою Мonobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Мonobank від 01.01.2023 (без зазначення у ньому анкетних даних ідентифікуючих особу позичальника, а також номеру та дати укладення кредитного договору), в якому розмір загальних витрат за кредитом вказано у сумі 36\~668,07 грн., виписку по с особовому рахунку № [NUMBER] по картці № [NUMBER] за період з 09.12.2019 по 15.01.2024. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту у сумі 17\~000,00 гривень, що підтверджується: довідкою банка від 26.04.2024 про розмір встановленого кредитного ліміту станом на 09.12.2019 за карткою № [NUMBER] .(а.с.85,140,155), довідкою про наявність рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача по картці № [NUMBER] (а.с.139,154) З огляду на вказане, посилання представника відповідача на те, що банком не доведено надання [PERSON] грошових коштів кредитного ліміту у відповідній сумі є необґрунтованими. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором та Виписках по рахунку (а.с.7-9, 86-93, 131-138, 150-153). Надані у відповіді на відзив: Форму підтвердження електронного документу (а.с.95), Заяву клієнта № №20.30.0004227773 від 16.10.2021 (а.с.96-97), Паспорта споживчого кредиту «Кредит готівкою» від 16.10.2021 (а.с.98-101), таблиці обчислення загальної вартості кредиту (видача розстрочки 16.10.2021) (а.с.102-103), зображення клавіш телефону 1,2,3 (а.с.105) суд не приймає як доказ наявності заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором б/н від 09.12.2019, оскільки позивачем не надано доказів, яке відношення вказані документи мають до укладеного між сторонами кредитного договору, яким є Анкета-заява б/н від 09.12.2019. Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості та виписками по особовому рахунку, борг відповідача за вказаним договором станом на 15.01.2024 становить 32\~890,95 гривень, яка складається з: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Суд зауважує, що вказаний розрахунок містить обмежену кількість інформації. Так, не зважаючи на заявлену у позові суму кредитного ліміту та підтверджену Довідкою банку у розмірі 17\~000,00 гривень, Розрахунок містить інформацію про те, що фактично розмір кредитного ліміту станом на 10.12.2019 (дату. З якої починається розрахунок заборгованості) складав лише 15\~600,00 гривень. Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідачки це баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). До того ж, відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем надано Виписки по рахунку відповідача, відкритому в АТ «Універсал Банк», відповідно до яких, 09.12.22019 відповідачу було підвищено кредитний ліміт на 17\~000,00 гривень. (а.с.93, 138, 153 зворот). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами надання вказаних коштів у сумі 17\~000,00 гривень, а відповідачем вказана обставина не була спростована. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказував на те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Однак, в долучених до позову документах відсутні належні та достовірні докази про те, що Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank), Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» і Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача були підписані позичальником в подальшому за допомогою електронного підпису. Крім того, долучена до позову сканкопія Анкети-Заяви від 09.12.2019 підписана особисто відповідачем, а не за допомогою будь-яких інших видів особистого електронного підпису. (а.с.10), а тому фактично вважається, що між сторонами було укладено кредитний договір у письмовій формі, на умовах, викладених у Анкеті-Заяві. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. [PERSON] у заяві від 09.12.2019 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Проте, у цій заяві не зазначено вид картки, яку бажає отримати відповідач, ні розмір процентної ставки, під яку надається кредит, ні розмір комісії, ні види послуг, за які йому має бути сплачено. Перевіривши розрахунок заборгованості, суд встановив, що позивачем нараховувались відповідачу проценти за користування кредитом. При цьому, проценти погашались, в тому числі, самим позивачем за рахунок кредитних коштів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами, неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві від 09.12.2019 процентна ставка не зазначена. Крім цього, у цій заяві, підписаній сторонами (особисто позивальником та представником Банку), відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи право на стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.12.2019, посилався на те, що 09.10.2019 відповідач підписав Анкету-Заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що він погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення. При цьому, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Також, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, підписана відповідачем, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, проте не містить жодних даних про умови кредитування. При цьому ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в Паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Витяг з Умов і Правил обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи за Чорною карткою «Мonobank». Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і Правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи за Чорною карткою «Мonobank» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та грошових коштів за порушення грошового зобов`язання та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15). Отже, доказів на підтвердження факту ознайомлення відповідача з Умовами і правилами та Тарифами, які набрали чинності та діяли станом на час укладення договору, а саме 09.12.2019, позивачем не надано. А тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був належним чином ознайомлений і погодив із зазначеними Умовами і правилами. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank), не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки названі документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та грошових коштів за порушення грошового зобов`язання за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч.6 ст.81 ЦПК України, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Посилання позивача на Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank), Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів від 24.11.2021, Тарифи Чорної картки Мonobank та Паспорт споживчого кредиту з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім (особисто) і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17) Доказів на підтвердження факту ознайомлення відповідача із Умовами і правилами та Тарифами, які набрали чинності та діяли станом на час укладення договору, а саме 09.12.2019, позивачем не надано. А тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був належним чином ознайомлений і погодився із зазначеними Умовами і Правилами. Що стосується посилань позивача на положення Закону України «Про електронну комерцію», то норми вказаного Закону не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору, оскільки між сторонами договір про надання банківських послуг було укладено в письмовій формі (Анкета-Заява від 09.12.2019 містить особистий підпис відповідача), а не в електронній формі та в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання його електронного цифрового підпису. Разом з тим, суд також встановив, що з огляду на відсутність в матеріалах справи підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування кредитною карткою у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог доказами було ознайомлено відповідача. На підтвердження обставин, на які посилається АТ «Універсал Банк» у позові, ним мало бути надано умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору, однак таких документів надано не було. Натомість в матеріалах справи наявні Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг з відміткою про набуття чинності 27.11.2021, тобто значно пізніше підписання [PERSON] . Анкети-Заяви від 09.12.2019. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України). Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Крім того, суд звертає увагу на те, що доводи позивача про те, що редакція Умов та правил, наявна в матеріалах справи, може носити показовий характер, може змінюватись та доповнюватись позивачем, а у суду під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов і правил, що доступні в публічному доступі в режимі реального часу, є необґрунтованими, з огляду на викладений позивачем в позові механізм реєстрації та отримання банківських послуг проекту Monobank, відповідно до якого ознайомлення клієнта з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту відбувається не в публічному доступі на сайті банку, а в мобільному додатку, і теоретична можливість суду самостійно перевірити актуальність Умов і правил як не доводить, так і не спростовує обставин ознайомлення відповідача під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 09.12.2019. Під час розгляду справи позивачем не було заявлено клопотань про дослідження електронного доказу, зокрема Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб на сайті АТ «Універсал Банк», а відповідно до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Доводи, що відповідачем було неодноразово здійснено банківські операції з використанням власної картки, і таким чином відповідач був обізнаний про нарахування відсотків, штрафів, комісії за користування кредитними коштами та надавав свою згоду на нарахування вказаних платежів, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові і який досліджувався судом, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Висновки суду\~в цій\~частині узгоджуються\~з правовою\~позицією висловленою\~у постановах\~Запорізького апеляційного\~суду від\~17.06.2024\~(справа\~№ 334/9843/23)\~та 02.05.2024\~(справа\~№ 334/11469/23) Посилання банку на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів статті 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку. Крім того, в п. 7 Паспорті споживчого кредиту (зворотній бік а.с. 27) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежить від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоніпроти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W.проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено уст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені уст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У цьому випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»(далі - Закон №1023-XII). Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-XII, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Зважаючи на наведене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц. Суд звертає увагу, що зазначене вище спростовує доводи наведені в позові АТ «Універсал Банк» щодо необхідності розцінювати наявні в матеріалах справи Умови обслуговування рахунків фізичної особи як стандартну форму договору приєднання. Отже, враховуючи вищевказане, а також установлену судову практику у вказаних правовідносинах, суд приходить до вмотивованого висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредиту, а також відповідальність у вигляді сплати грошових коштів за порушення грошового зобов`язання за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не містить кредитний договір, укладений у вигляді Анкети-заяви від 09.12.2019, і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті у повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично невиплаченої суми отриманих кредитних коштів. Згідно з розрахунком заборгованості, позивачем були нараховані проценти за користування кредитом, а відповідач станом на 15.01.2024 сплатив позивачу відсотків на загальну суму 17\~734,35 гривні за наданим кредитом. При цьому нараховані відсотки погашались самим позивачем за рахунок тіла кредиту, що також підтверджено поясненнями наданими представником Банка у відповіді на відзив. Оскільки позивачем не надані докази того, що при укладанні кредитного договору сторони погодили його умови по сплаті процентів за користування кредитом, нараховані ним проценти, які були в тому числі сплачені і за рахунок тіла кредиту, у сумі 17\~734,35 гривні необхідно вирахувати з суми заборгованості за тілом кредиту. Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18.05.2022 у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17). За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.12.2019 у сумі 15\~056,60 гривень = (32\~890,95 грн. 17\~834,35 грн.), яка складається з тіла кредиту. Наведене також узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 02.10.2019 по справі № 545/2248/17. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~386,22 гривень = (3 028,00 *(15\~056,60*100%/32 890,95)). Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, суд приходить до наступних висновків. Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст.137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Судом встановлено, що 25.01.2024 між відповідачем та адвокатом Севельєвим Є.Є. укладений Договір про надання правової допомоги б/н (а.с. 47-48, 60-61), предметом якого є зобов`язання адвоката надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Додатком №1 до Договору врегульовані питання щодо розміру сум, що підлягають сплаті адвокату за надані ним послуги у сумі 5\~000,00 гривень, а саме за ознайомлення з документами клієнта для підготовки для участі в судовому засіданні (вивчення матеріалів справи №336/2473/24), аналіз судової практики Верховного суду, апеляційного суду з побідних питань з аналогічною правовою позицією, складення відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях, контроль за виконанням рішення суду. (а.с.62) Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 22.04.2024 та Довідки про отримання грошових коштів від 22.04.2024, сторонами погоджено вартість послуг у сумі 5000,00 гривень, з яких: ознайомлення з матеріалами справи 1\~000,00 гривень; підготовка та подання відзиву на позовну заяву 2\~500,00 гривень, участь в судовому засіданні 1\~500,00 гривень. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial