Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Керівник Фастівської\~окружної прокуратури\~Роман Удовиченко\~в інтересах\~держави в\~особі органу,\~уповноваженого державою,\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах\~ Головного\~управління Держгеокадастру\~у м.\~Києві та\~Київській області (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що Фастівською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення. У ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуження упродовж року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Фастівського району Київської області, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користування громадянкою російської федерації землею вказаної категорії. Громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № НАН 878061 від 30.07.2015 року, набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 загальною площею 1,6271, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Макарівському районі, Козичанська сільська рада (на даний час Бишівська територіальна громада Фастівського району) Київської області. 30.07.2015 року відповідач [PERSON] зареєструвала право власності на указану спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У подальшому, у 2020 році відповідач уклала договір оренди з ТОВ «АГРОХОЛДІНГ МС» та отримує 8000 грн. орендної плати щомісяця. Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на момент звернення з даним позовом до суду, громадянка російської федерації [PERSON] є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 3222782400:02:009:0050, а отже вказана ділянка перебуває в її власності більше восьми років. Згідно з даними Фастівського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області [PERSON] , [INFO] документована посвідкою на постійне проживання в України. При цьому, паспорт громадянина України чи паспорт громадянина України для виїзду за кордон вона не отримувала. За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, упродовж року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України. У разі якщо відповідно до закону, власник земельної ділянки зобов`язаний здійснити її відчуження упродовж певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним упродовж такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Наведені обставини свідчать, що громадянка російської федерації [PERSON] набувши у 2015 році у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 сільськогосподарського призначення, вимоги закону щодо її відчуження упродовж одного року не виконала, що є підставою для припинення її права власності на вказану земельну ділянку шляхом конфіскації за рішенням суду. Тому позивач просив суд: конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області у Власової Зінаїди (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) земельну ділянку із цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства» із кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 площею 1,6271 га, яка розташована на території Бишівської територіальної громади Фастівського району Київської області. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури (р/р UА028201720343190001000015641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ЄДРПОУ 02909996) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. Ухвалою суду від 01.01.2024 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 площею 1,6271 га, із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», яка розташована в Макарівському районі, Козичанська сільська рада (на даний час Бишівська територіальна громада Фастівського району) Київської області, власником якої є громадянка російської федерації [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Заборонено [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вчиняти дії по розпорядженню, зміні цільового призначення, здійсненні поділу та об`єднанню земельної ділянки з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 площею 1,6271 га, з іншими земельними ділянками. Ухвалою суду від 15.01.2024 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.03.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 18.04.2024 року, яке в подальшому відкладено на 16.05.2024 року та 21.06.2024 року. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від заступника керівника Фастівської окружної прокуратури Чухіль С.С. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області у судове засідання свого представника не направило. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи у судове засідання не з`явилася, відзиву не подавала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Фастівською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, воно набувається та реалізується громадянами, юридичним особами та державою виключно відповідно до закону. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію, природні якості землі. У ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуження упродовж року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Фастівського району Київської області, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користування громадянкою російської федерації землею вказаної категорії. Отже, встановлено, що громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № НАН 878061 від 30.07.2015, набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 загальною площею 1,6271, з цільовим, призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Макарівському районі, Козичанська сільська рада (на даний час Бишівська територіальна громада Фастівського району) Київської області (а.с. 60). 30.07.2015 [PERSON] зареєструвала право власності на вказану спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-15). У подальшому, у 2020 році [PERSON] уклала договір оренди з ТОВ «АГРОХОЛДІНГ МС» та отримує 8000 грн. орендної плати щомісяця. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з перебуванням у приватній власності [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки. Адже, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на момент звернення з даним позовом до суду, громадянка російської федерації [PERSON] є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 3222782400:02:009:0050 (інформаційна довідка № 341895455 від 07.08.2023, а.с. 14-15), а отже вказана ділянки перебуває в її власності більше восьми років. Згідно з даними Фастівського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Власова 3інаїда, [INFO] , громадянка російської федерації, документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] , орган видачі 8001 (а.с. 38). При цьому, [PERSON] , паспорт громадянина України чи паспорт громадянина України для виїзду за кордон не отримувала. За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, упродовж року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України. У разі якщо відповідно до закону, власник земельної ділянки зобов`язаний здійснити її відчуження упродовж певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним упродовж такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Наведені обставини свідчать, що громадянка російської федерації [PERSON] набувши у 2015 році у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3222782400:02:009:0050 сільськогосподарського призначення, вимоги закону щодо її відчуження упродовж одного року не виконала, що є підставою для припинення її права власності на указану земельну ділянку шляхом конфіскації за рішенням суду. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади, та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним, національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю, згідно із ст. 80 Земельного кодексу України, визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства, відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Частиною 3 статті 81 ЗК України передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно, за змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, упродовж року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2. 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. \~ \~ \~ \~ Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким, чином, враховуючи те, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 30.07.2015 по даний час), не здійснила її відчуження, є підстави для конфіскації вказаної спірної ділянки у власність держави. Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства,

Outcome: approved