Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , зареєстрований 18 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 50. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем з 18.09.2010 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у позивача та відповідача не склалось, оскільки мають протилежні погляди на шлюб та сім [PERSON] Втратили почуття любові та поваги один до одного, більше двох років не проживають разом. Ведення спільного господарства припинено. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву в якій позицію щодо заявленого позову не конкретизувала, зазначивши про наявність перешкод зі сторони позивача в її спілкуванні з сином. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо розірвання шлюбу, клопотань про надання часу для примирення не заявляла. Звертала увагу на необхідність вирішення питання щодо місця проживання дитини. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.06.2024 р. було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.5/. Спільне подружнє життя між сторонами припинено. Обмежень щодо пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу, з урахуванням положень ст.110 СК України, не встановлено. V. Оцінка Суду. Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин. Частинами третьою та четвертою ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Слід зазначити, що шлюб - це сімейний союз чоловіка та дружини, що є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, умовами вступу в який є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо (постанова ВС/КС від 28 листопада 2018 року у справі № 206/3459/16-ц). При цьому суд усвідомлює, що сім`я є однією з найбільших цінностей для людини. Інтересам дітей відповідає спільне проживання та виховання обома батьками, але за умови створення ними в сім`ї атмосфери взаєморозуміння, поваги та любові. Але, водночас, суд усвідомлює і той факт, що відмова у розірванні шлюбу на вимогу відповідачки не може примусити позивача поза його волею повернутись до родини, налагодити відносини з дружиною, відновити взаєморозуміння, повагу та любов до неї, а відтак створити для дитини умови, сприятливі для належного виховання. Отже, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, примушення одного з подружжя до збереження шлюбу, при наявності на це його категоричного заперечення, суд вважає порушенням вимог\~статей 24,\~55\~та\~56 СК України. Враховуючи, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача, який бажає його припинити, незважаючи на позицію відповідачки, яка заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, а відтак наявні підстави, передбачені ч.2 ст.112 СК України, для розірвання шлюбу між сторонами. Позиція відповідачки в справі свідчать лише про її небажання припиняти шлюб, проте, не вказує на реальну можливість зберегти шлюб, з огляду на категоричну позицію позивача. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін по справі не стосується предмету доказування в даній справі, а відтак не враховується судом при ухваленні судового рішення. VІ. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211, 20 грн /а.с.1/. У відповідності до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved