Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіла усе свої майно позивачеві. Позивач звернувся до нотаріуса з метою реалізувати свої спадкові права, однак, приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Макарова Н.В. йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку, визначеного законом для вступу у спадщину. Позивач зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, а саме: за життя [PERSON] не повідомила позивача про те, що склала заповіт, мабуть з тих причин, що позивача не було в той час у селі, так як він їздив на роботу в інше місто. Про вказаний заповіт позивач дізнався від свого батька [PERSON] , який на даний час проживає у будинку [PERSON] та серед документів покійної знайшов вказаний заповіт. Таким чином, позивач не знав про наявність заповіту на його ім`я і тому вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Позивач просить суд продовжити [PERSON] строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , строком на два місяці. 21.05.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій зазначає, що позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглядати без участі сторони позивача. Представник Віньковецької селищної ради Лужняк В. у підготовче судове засідання не з`явився, але надіслав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2013 року. Згідно з довідками Пилипо-Олександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради № 228 від 29.11.2022 року та № 120 від 13.06.2024 року [PERSON] на момент смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] (зять). Згідно заповіту від 17.03.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Пилипо-Олександрівської сільської ради Віньколецького району Хмельницької області 17.03.2010 року, зареєстрованого за № 4, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, що належатиме їй на день смерті, заповіла [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України, але пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому не має можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, що підтверджується письмовою відповіддю приватного нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Н.В. № 48/02-31 від 07.05.2024 року. Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Н.В. від 10.06.2024 року № 60/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , оскільки в період з 2009 року періодично їздив на роботу до іншого міста. А коли повернувся, то [PERSON] в силу свого похилого віку, забула повідомити позивача про заповіт. Таким чином, позивач не знав про наявність заповіту на його ім`я і тому вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 визначив наступне. Якщо спадкоємець\~пропустив шестимісячний\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини з\~поважних причин,\~закон гарантує\~йому право\~на звернення\~до суду\~з позовом\~про визначення\~додаткового строку\~на подання\~такої заяви.Вирішуючи питання\~визначення особі\~додаткового строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~При цьому\~необхідно виходити\~з того,\~що поважними\~є причини,\~пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій.Поважними причинами\~пропуску строку\~визнаються,\~зокрема:\~1)\~тривала хвороба\~спадкоємців;\~2)\~велика відстань\~між місцем\~постійного проживання\~спадкоємців і\~місцем знаходження\~спадкового майна;\~3)\~складні умови\~праці,\~які,\~зокрема,\~пов`язані\~з тривалими\~відрядженнями,\~в тому\~числі закордонними;\~4)\~перебування спадкоємців\~на строковій\~службі у\~складі Збройних\~Сил України;\~5)\~необізнаність спадкоємців\~про наявність\~заповіту тощо.Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. До такого ж висновку дійшов Верховний суд у справі № 296/12396/18 від 25.10.2020 року, вказавши, що необізнаність позивача про наявність заповіту, невчинення нотаріусом дій для повідомлення її про відкриття спадщини призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , через те, що не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, що є поважною обставиною пропуску вказаного строку. Тому суд вважає можливим відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд визначає спадкоємцю додатковий строк саме для подання заяви про прийняття спадщини, а не строк для прийняття спадщини як зазначає у позовній вимозі позивач. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] , який сплатив судовий збір у повному розмірі, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 1211 грн 20 коп., сплата якого документально підтверджена квитанцією від 14.05.2024 року № 34, тобто кошти у розмірі 605 грн. 60коп. На підставі ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved