Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним\~договором №010/12779/82/915903\~від 15.10.2020\~року в\~сумі 38074,45\~грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. та 1400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 15.10.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/12779/82/915903, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000 грн., з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000,00 грн. Строк кредиту\~становить 48\~місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту. Відповідно датою початку кредитування є 15.10.2020 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.10.2024 року. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022р., ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором №010/12779/82/915903 від 15.10.2020 року, укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 38 074,45 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що проти не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. 15.10.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/12779/82/915903, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000 грн. (а.с. 6). Також 15.10.2020 року відповідач власноручно підписала паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», погодившись таким чином з умовами кредитування. (а.с. 7). Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] регулярно використовував кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. 16-24). Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі ст.ст.633,\~634,\~1054 ЦК України. Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу кредитний рахунок, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що станом на 22.02.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 38074,45 грн., яка складається з суми заборгованості за дозволеним овердрафтом 32957,00 грн., суми заборгованості за недозволеним овердрафтом 3811,90 грн., суми заборгованості за відсотками 1305,55 грн., який суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. (а.с. 26-27) 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 38074,45 грн., що підтверджується змістом самого договору та витягу з реєстру боржників до даного договору (а.с.28-32, 39). Згідно із ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625\~ЦК України передбачено, що\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1054 ЦК України). Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою\~статті 1077\~ЦК України передбачено, що \~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1082 ЦК України\~божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано. Враховуючи, що відповідач умови договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, суд вважає, що з нього слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 38074,45 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: ксерокопією договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком В.В.; додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року; замовленням №462 до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року; актом виконаних робіт від 18.03.2024 року відповідно до якого загальна вартість виконаних адвокатом робіт (послуг) складає 1400,00 грн.; платіжною інструкцією №696 від 20.03.2024 року з якої слідує, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» сплатило адвокату Титаренку В.В. кошти в сумі 1400,00 грн. за надання послуг з правничої допомоги за замовленням №462 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023 року, а тому їх слід стягнути з відповідача. Згідно ч.ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд\~дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу\~допомогу адвоката\~у розмірі 1400,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved