Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів у рівних частинах заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 7 529,46 грн., збитки від інфляції у сумі 506,85 грн. та три проценти річних у сумі 199,71 грн. ,2 270,00 грн. судового збору та 1500,00 витрат на правничу допомогу. Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №14 від 31.05.2017 р. житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс». Відповідно до п.2.2. Статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Посилається в позові на те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] у рівних частинах по 1/3 на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER], 03.06.2011, Головне управління житлового забезпечення (Наказ №646-С/КІ від 30.05.2011). У зв`язку із цим, відповідачам надаються житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Проте, останні не уклали з позивачем договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20, п.1 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент надання послуг, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, встановленому КМ України. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 211 від 12 лютого 2018 року «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: [ADDRESS] , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Враховуючи викладене, між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідачі зобов`язані здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування наданими послугами незалежно від наявності чи відсутності укладеного договору. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами їхніх зобов`язань, станом на 01 травня 2021 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 7 529,46 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідачі зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних у сумі 199,71 грн. та інфляційні втрати - 506,85 грн. за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 21.09.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Кушнір С.І. Згідно реєстру територіальної громади м. Києва відоме зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 06.10.2021, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останні не отримали та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов відповідачами у встановленому законом порядку строк не надано. 11.04.2024 року розпорядженням Солом`янського районного суду м. Києва №1255 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи: неможливість продовжувати розгляд справи суддею Кушнір С.І., у зв`язку з її звільненням у відставку. 12.04.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (баланс утримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №14 від 31.05.2017 р. житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс». Відповідно до п.2.2. Статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] у рівних частинах - по 1/3 на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER], 03.06.2011, Головне управління житлового забезпечення (Наказ №646-С/КІ від 30.05.2011). У зв`язку із цим, відповідачам надаються житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Проте, останні не уклали з позивачем договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20, п.1 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент надання послуг, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, встановленому КМ України. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 211 від 12 лютого 2018 року «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: [ADDRESS] , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Враховуючи викладене, між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідачі зобов`язані здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування наданими послугами незалежно від наявності чи відсутності укладеного договору. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами їхніх зобов`язань, станом на 01 травня 2021 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 7 529,46 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідачі зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних у сумі 199,71 грн. та інфляційні втрати - 506,85 грн. за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідачів станом на 01.05.2021 року утворилася заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 7 529,46 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідачі прострочили виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідачів 3 % річних у розмірі 199,71 грн. та інфляційних втрат в розмірі 506,85 грн. за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року, є правомірною. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростували, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем не надали. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Житло-сервіс» підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути наявну заборгованість з відповідачів солідарно. Разом з тим, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належать по 1/3 частки квартири кожному, за якою позивачем надаються житлово-комунальні послуги. Так, у разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц). Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 7529, 46 грн., збитки від інфляції у сумі 506,85 грн. та три проценти річних у сумі 199,71 грн., а всього 8 236,02 грн., у відповідності до частки відповідачів у праві власності, тобто по 2 745,34 грн. з кожного. За вказаних вище обставин, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. з кожного, тобто по 757,70 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. з кожного.

Outcome: partial