Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Каратиш Ю.В. звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая`про відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі в період з 22.01.1996 по 18.06.2021. Наказом № 492квід 18.06.2021позивача було звільнено з державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. У зв`язку із професійним захворюваннями, позивачу було встановлено, третю групу інвалідності безстроково та втрата працездатності в розмірі 65%. По сукупності захворювань, діагноз: хронічна радикулопатіяL5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним стійким больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Підґрунтям для визначення професійної категорії захворювань явились: дані клінічного обстеження; динаміка захворювань, їх розвиток в період роботи; інформація про умови праці, представлена в інформаційній довідці [PERSON] від 11.10.2021, згідно якої хворий підлягав несприятливих виробничих факторів: фізичного навантаження (важкість праці - третій клас, третя ступінь, згідно Наказу МОЗ від 08.04.2014 р. №248); дії пилу, концентрації якого перевищували ГДК; стаж в шкідливих умовах праці - 25 років 2 місяці.Позивач зазначає, що на теперішній час він має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функції організму, обумовленими наслідками професійного захворювання, що призвело до порушення звичного способу його життя і потребує додаткових зусиль для організації, порушення нормальних життєвих зв`язків.Протягом тривалого часу відчував фізичні страждання, обумовлені важкістю хвороби, почуття страху за майбутнє своє та своєї сім`ї, психологічний дискомфорт і значне порушення щиросердечного спокою. Професійні захворювання призвили до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії.Також вказані захворювання обмежують позивача у ведені нормального способу життя, спокійно спати вночі, викликають обмеження в рухах, обмежені в життєдіяльності, соціально-побутовому житті та змушують позивача додавати зусиль для організації своєї життєдіяльності, роздратованість та загальна слабкість. Все це змінило його звичайні умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Позивач вказує, що йому спричинені глибокі фізичні та душевні страждання, які носять тривалий характер, постійне лікування не призводить до поновлення становища, яке існувало до втрати працездатності та ушкодження здоров`я.Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 250 000,00 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я.У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з відповідними вимогами. Представник відповідача державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая`надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача не підтверджені належними, достатніми доказами про зміну його життєвих стосунків та наслідків, що наступили.Тому представник відповідача вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. буде таким, що відповідатиме судовій практиці у даній категорій справ. Крім того, звертає увагу, що державне підприємство з 24.02.2022 опинилось на території де ведуться активні бойові дії, що унеможливило роботу підприємства. Просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. 26.03.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.35). Позивач в судове засідання не з`явився, представник який діє в його інтересах адвокат КаратишЮ.В. надала суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 82). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відео конференції частково визнала позовні вимоги [PERSON] (а.с. 93). Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 22.01.1996 по 18.06.2021(а.с. 28-30). Наказом №492к від 1806.2021 позивача було звільнено з державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», згідно ст. 38 КЗпП України, . 2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я(а.с. 29 на зворотному аркуші). Під час виконання трудових обов`язків позивач отримав професійні захворювання. Як вбачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, який затверджений 09.12.2021, йому були встановлені діагнози:хронічна радикулопатіяL5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним стійким больовим синдромами, рецидивуючий перебіг (М54.1);хронічний бронхіт, фаза затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ступеня (J 42);хронічнацервікоторакалгія (М 54.2). Ангіопатіясітківк )Н35,0); Факоссклероз )Н25.0); Міопічний астигматизм обох очей (Н 52.2); гіпертонічна хвороба ІІст., ст. 2, ризик 3, СН Іст (І11) (а.с. 16-18). Згідно акту розслідування, хронічне професійне захворюваннявиникло, у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів фізичне навантаження, робоча поза, нахил корпусу, пил(а.с. 17). Згідно довідки МСЕК12.01.2022 серії 12ААВ № 54661 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням безстроково (а.с.12). Згідно довідки МСЕК12.01.2022 серії 12ААА № 106334 позивачу первинно встановлено 65% втрати працездатності за професійним захворюванням з яких: 40% - хронічна радикулопатія, 25% - хронічний бронхітта рекомендоване медикаментозне лікування (а.с.31). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України\~«Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «\~Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності»\~від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до професійного захворювання позивача. Висновком МСЕК від 12.01.2022позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю професійних захворювань, він визнаний інвалідом 3 групи, інвалідність встановлена безстроково (а.с. 31). В зв`язку цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)\~спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 65% працездатності, визнаний інвалідом третьої групи безстроково. Внаслідок професійного захворювання позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав і продовжує зазнавати дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму.Внаслідок професійного захворювання він втратив нормальні життєві зв`язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків захворювань та тяжкого стану його здоров`я. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку МСЕК втрачена на 65%, позивач визнаний інвалідом третьої групи безстроково. Виходячи з вищевикладеного,суд вважаєможливим стягнутиз відповідачана користьпозивача врахунок\~відшкодування моральної шкоди 90\~000грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров`ю та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial