Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Міщенко Ю.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що з 11 липня 2013 року до 03 вересня 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони ають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться її життям, успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні батька. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тобто самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина. Враховуючи вищевикладене просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач у судовому засідання підтримав вимоги викладені у позові, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки остання з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає і взагалі місце її проживання їм невідоме. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу (Служби) у справах дітей) Пирятинської міської рада Лубенського району Полтавської області у судовому засіданні зазначила, що дійсно було встановлено про те, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, місце її перебування та проживання вже більше п`яти років нікому невідоме. До служби [PERSON] не зверталася з приводу того, що позивач чинить перешкоди їй у спілкування з дитиною. Виконкомом було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно сина [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно повідомлення Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.2-1903/6-24 від 23.02.2024 останнім відомим місце реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 01 липня 2024 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 1 ст.\~2\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2018 року було розірвано (а.с. 8-9). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно довідки Березоворудського старостинського округу Пирятинської місткої ради Потавської області № 14.1-12/1 від 01.03.2023 [PERSON] зареєстрований та проживає у с. Березова Рудка Лубенського району Полтавської області, та має склад сім`ї син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні (а.с. 10). Відповідно характеристики учня 4 класу Березоворудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лубенського району Полтавської області [PERSON] , 2013 року народження, та довідки Березоворудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лубенського району Полтавської області про участь батьків у у шкільному житті житини № 34 від 23.02.2023, [PERSON] навчається у Березоворудській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів із 1-го класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. Має добрий розвиток. У характері учня домінують такі риси характеру як життєрадісність, доброзичливість, справедливість, вразливість. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. До доручень ставиться відповідально. Правила здорового способу життя і безпечної поведінки завжди свідомо виконує, бере активну участь у громадському житті школи та класу. Проживає з дідусем, бабусею і батьком, які приділяють належну увагу його виховнню. Дитини завжди охайна та доглянута. Дитину до школи приводить і забирає батько. Мама не бере участі у вихованні і навчанні дитини, із вчителями не спілкується (а.с. 12-13). Відповідно повідомлення ВП № 1 Лубенського РВП в Полтавській області № 2319 від 03.07.2023, щодо звернення [PERSON] стовосно невиконання [PERSON] батьківських обов`язків, останню булу проінформовано про положення ст. 184 КупАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) та попереджено про відповідальність котра настає у разі порушення вимог чинного законодавства (а.с. 15). Відповідно копії постанови про відкиття виконавчого провадження № 718436607 від 30.05.2023 на виконанні у Дариницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться на виконання судовий наказ № 544/702/23 від 28.04.2023 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.03.2023 і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Вищевикладене також підтверджується інформацією наданою Дариницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( а.с. 16). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28 лютого 2023 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою с. Березова Рудка Лубенського району Полтавської області вул. Шевченка. Разом з ним проживає його син [PERSON] , [INFO] . Дитина має окрему кімнату, яка належним чином облаштована, у [PERSON] є всі необхідні умови для проживання, навчання та відпочинку. Сім`я обробляє земельну ділянку, утримує підсобне господарство. За цією адресою акож зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] батьки [PERSON] (а.с. 17). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 1 га., розташована на території Березоворудського старостату та на даний час перебуває в оренді (а.с. 107). [PERSON] також має у власності земельну ділянку розміром 1 га. на території Березоворудського старостату та на даний час перебуває в оренді (а.с. 108). [PERSON] перебуває на обліку відділу № 3 управління соціального захисту населення Лубенської районної військової адміністрації та отримував допомогу при народження дитини [PERSON] , [INFO] , з 01.07.2016 по 30.09.2017 (а.с. 18). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно сина [PERSON] , затвердженого Рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 28.02.2024 № 131 визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянинку [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з тих підстав, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, ухиляється від виховання сина, з дитиною не спілкується, не проявляє батьківської турботи, не допомагає матеріально, свідомого нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність її серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Відповідно повідомлення ВП № 1 Лубенського РВП в Полтавській області №3960/115/129/11/01-2023 від 20.05.2023 [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності на протязі року притягувалася (а.с. 97). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.01.2024 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки від першого шлюбу [PERSON] , народження 2011 року, яка перебуває на утримання батька [PERSON] (а.с. 111-115). Згідно відомостей наданих Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.06.2024, відомостей щодо перетинання державного кордонуУкраїни, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією гр. України [PERSON] , в період з 01.01.2023 по 14.06.2024 року в базі даних не значиться (а.с. 116). Відповідно до відомостей наданих Відділами з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб м. Києва, м. Лубен та Черкаської області, відсутні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] на підконтрольних останнім територіях (а.с. 118). Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків). Крім того, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зокрема, норми статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст.\~150\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу\~України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за за виконанням ним батьківських обов`язків. З наданих суду матеріалів, судом було зроблено висновок про те, що [PERSON] не має бажання спілкуватися з сином. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявляє ознаки небажання підтримувати особисті відносини з малолітнім сином, не займається його вихованням і піклуванням про нього, не цікавиться життям сина, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги на його утримання, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню сина, а тому має бути позбавлена батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача [PERSON] від виховання сина та нехтування своїми обов`язками, та, як наслідок, винність поведінки відповідача в цих діях. Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні її батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. З огляду на це, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не буде суперечити інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт беззаперечного умисного нехтування відповідачем [PERSON] обов`язками матері. Підстав вважати можливим зміну поведінки останньої, судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211 грн 20 коп. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача у суді здійснював адвокат Міщенко Ю.О., про що свідчить копія ордеру № 1091159 від 02.03.2020 (а.с. 25). На підтвердження оплати за наданні послуги з правової допомоги відповідачем надано попередній розрахунок суми гонорару на 34500,00 грн., проте акт про виконані роботи та квитанцію про сплату гонорару позивачем за надані послуги до суду не надано. Таким чином, в частині стягнення коштів за надану правничу допомогу за відсутності надання письмових доказів, суд рахує, що слід відмовити. Згідно пункту 2 частини 3 статті 259\~ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Враховуючи викладене,

Outcome: approved