Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки за договором на виготовлення та встановлення меблевих виробів у розмірі 204792,00 грн, пеню у розмірі 20479,20 грн за період з 01 березня 2022 року по 29 березня 2023 року та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 14 грудня 2021 року між ФОП [PERSON] , як виконавцем, та [PERSON] , як замовником, укладено договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів №202112214. Відповідно до п.3.2 договору, загальна вартість виробів, що виготовляється за договором, складає 171612,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 6356 дол США. Вартість зі знижкою складає 151200,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 дол США. Згідно з додатком №2 до договору, позивачем передано відповідачу грошові кошти у розмірі 5600 дол США, тобто в повному обсязі оплачені як виготовлення, так і встановлення меблевих виробів. Відповідно до додатків до договору, загальний термін підготовки, виготовлення та встановлення виробів становить 77 днів, тобто кінцевим терміном виконання відповідачем умов договору є 01 березня 2022 року. Станом на 29 березня 2023 року термін перевищення строку на виготовлення виробів становить 394 дня (а.с.4-31, 35-38). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.49). 26.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначає, що відповідач не отримував від позивача жодних грошових коштів. Звертає увагу, що додаток №2 не міститься підписи сторін про отримання грошових коштів відповідачем. Позивачем не надано будь-якого розрахункового документу, що підтверджує отримання відповідачем грошових коштів (а.с.57-67). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року витребувано у позивача оригінал договору на виготовлення та встановлення меблевих виробів №20211214 від 14 грудня 2021 року з усіма додатками (а.с.68-69). 15.08.2023 до суду надійшли витребувані докази (а.с.78-97). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.98). 08.11.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача про подання доказів (а.с.104-116). 19.12.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що в матеріалах справи міститься оригінал договору, кожна із сторінок якого містить підписи сторін. Додаток №2 до договору є невід`ємною частиною спірного договору та є доказом на підтвердження факту передачі позивачем грошових коштів на виконання договору. Разом з тим, після отримання від позивача грошових коштів, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав (а.с.128-133). 15.02.2024 до суду надійшли письмові пояснення позивача, у яких зазначає, що він, як замовник, не міг отримати свою копію підписаного договору не сплативши обумовлену договором грошову суму в 100% розмірі (а.с.134-140). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року клопотання представника позивача та представника відповідача про допит позивача у якості свідка задоволено частково. Ухвалено допитати в якості свідка по обставинах, що мають значення для справи, за його згодою - позивача [PERSON] . Визнано явку позивача [PERSON] під час розгляду справи обов`язковою для надання особистих пояснень (а.с.146). 04.04.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання письмового доказу (а.с.150-162). 08.04.2024 до суду надійшли пояснення позивача по суті позовних вимог (а.с.163-166). У судовому засіданні 08 квітня 2024 року приведено до присяги та допитано позивача [PERSON] . Позивач повідомив, що в кінці лютого 2021 року він вирішив замовити меблі у ТОВ «ВАВІЛОН КОМПАНІ» за рекомендацією. Директор фірми [PERSON] , прізвище не знає. Позивачу зателефонувала [PERSON] , вони обговорили все, ескізи, ціну. ТОВ порекомендувало 100% оплатити відразу. Перший договір привезла [PERSON] , другий договір теж вона. ФОП [PERSON] зазначений виконавцем робіт. До березня 2022 року був строк виготовлення меблів. 5600 дол США позивач передав [PERSON] , потім зв`язувався з [PERSON] , але весь час він робив вигляд, що хоче щось вирішити. Потім [PERSON] зник, телефон виключився. У додатку №2 до договору написано, що позивач передав гроші ФОП [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) уклали договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів №20211214 (а.с.81). Предметом договору є зобов`язання виконавця виготовити та встановити вироби згідно Специфікації (Додаток 1 до Договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби (п.1.1. договору). Пунктом 3.2. договору визначено, що загальна вартість виробів, що виготовляються за договором, складає 171612 грн без ПДВ, що еквівалентно 6356 дол США. Вартість виробів зі знижкою складає 151200 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 дол США. Пунктом 3.3. договору встановлено, що оплату робіт виконавця замовник здійснює в готівковому або безготівковому порядку такими частини: попередня оплата становить 100% від суми, що зазначена в пункті 3.2 цього договору, в розмірі 151200 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 дол США, не пізніше дня підписання договору. Порядок та строки проведення робіт за цим договором визначені в Додатках №№2/1 та 2/2, як невід`ємними частинами цього договору. У додатку №1 до договору №20211214 від 14 грудня 2021 року сторонами погоджено Специфікацію, про що свідчать підписи обох сторін Договору. Відповідно до даних Додатку №2 до Договору №20211214 від 14 грудня 2021 року позивач сплатив кошти в розмірі 151200,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 дол США, що також засвідчено підписами замовника та виконавця знизу додатку. У ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що меблі відповідно до Специфікації за вказаним Договором ФОП [PERSON] виготовлені не були. Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Основні зобов`язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договорів у відповідача - це виготовлення, поставка та монтаж меблів (товару/виробу), а у позивача, - прийняття виробу та оплата його вартості. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання;сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір побутового підряду, у відповідності до умов яких ФОП [PERSON] зобов`язаний виготовити меблі за замовленням позивача та у відповідності до погоджених умов, а позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу. Позивач свій обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі оплати замовлення виконав у повному обсязі, натомість, відповідач, порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт/надання послуг у відповідності до погоджених умов Договору та Специфікації. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування Зазначені вище положення ЦК України повністю кореспондуються із положеннями ч. 2, 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відтак, доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині виготовлення, поставки, встановлення меблів, та ці обставини не спростовано відповідачем. Заперечення відповідача зводяться до того, що ним не були отримані кошти за договором. Тобто, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім збитки. Крім того, умовами договору №20211214 від 14 грудня 2021 року, зокрема пунктом 8.4. передбачено стягнення пені за перевищення строків виготовлення та встановлення продукції, розмір якої становить 0,1% від ціни виробу за кожен день перевищення терміну, встановленого в додатку 2/2 до договору. Максимальний розмір пені не може перевищувати 10% від вартості виробу. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 20479,20 грн також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved