Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором споживчого кредиту № 3514107 від 29.09.2021 у розмірі 73 427,40 грн, а також судового збору у розмірі 3028 грн та витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 17000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 29.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір споживчого кредиту № 3514107, відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 11 400 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.10.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Станом на час звернення до суду, заборгованість за договором, відповідачкою не сплачена, проценти за користування коштами не погашені, у зв`язку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість. 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором про споживчий кредит №3514107 від 29.09.2021 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором про споживчий кредит №3514107 від 29.09.2021 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Загальний розмір, що підлягає стягненню станом на 08.04.2024 року становить 73427,40 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 11400 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 61149,60 грн, заборгованість з комісії 877,80 грн. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 3514107 від 29.09.2021 у розмірі 73 427,40 грн, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 17000 грн. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2024 постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, [PERSON] отримала документи. У встановлений строк відповідачка відзиву на позов не надала. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, відповідачка в судове засідання не з`явилася, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 29.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір споживчого кредиту № 3514107, відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 11400 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.10.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором споживчого кредиту, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується платіжним дорученням.В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором про споживчий кредит №3514107 від 29.09.2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором про споживчий кредит №3514107 від 29.09.2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається із розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит №3514107 від 29.09.2021 станом на 08.04.2024 року утворилась заборгованість в сумі 73427,40 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 11400 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 61 149,60 грн, заборгованість з комісії 877,80 грн. Оскільки відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, тому суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості у розмірі 73427,40 грн, яка утворилась станом на 08.04.2024 року. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 17000 грн на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи,що 02.01.2023 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Надана платіжна інструкція № 0421280000 від 15.04.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №25 від 01.03.2024 року на суму 17000 грн, витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 року. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло. Отже враховуючи, що позивачем надано докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначені витрати в сумі 17 000 грн. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved