Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги позову мотивовано тим, що між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого, відповідачу надано кредит в розмірі 10 500 грн., які відповідач зобов?язувався повернути. Позивач свої зобов?язання за договором виконав, тоді як [PERSON] , не виконав свої зобов?язання та не сплатив проценти за користуванням кредитом. Відтак, просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 40 500 грн., які складаються з основної заборгованості та заборгованості по відсоткам. Відповідачем було подано до суду відзив, в якому він зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує частково. Так, нараховані відсотки просить суд не стягувати, оскільки такі суперечать приписам ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25 квітня 2023 року, між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] , укладено договір кредитної лінії №00-7698300, згідно якого, відповідачу надано грошові кошти в розмірі 10 500 грн. Матеріали справи також містять паспорт споживчого кредиту та графік платежів до кредитного №00-7698300 від 25 квітня 2023 року. Згідно повідомлення від 28 листопада 2023 року, - 25 квітня 2023 року, через ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведено успешне перерахування коштів в розмірі 10 000 грн. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-7698300, станом на 28 листопада 2023 року, в відповідача наявна заборгованість в розмірі 40 500 грн., яка складається з сзаборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 500 грн., та заборгованості за відсотками в розмірі 30 000 грн. Як вбачається з відповіді АТ «Універсал Банк», картка 537541ХХХХХХ2097 належить [PERSON] . На зазначену картку 25 квітня 2023 рокубуло здійснено переказ грошових коштів в розмірі 10 000 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року й діє станом на день розгляду справи. 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В той же час, відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами передбачений у ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і не є вичерпним. Зокрема, до несправедливих умов відносяться умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Суд звертає увагу на те, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як вид відповідальності за несвоєчасне виконання договору спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати грошове зобов`язання надмірні відсотки перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання додаткових прибутків кредитором. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі постійної колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.01.2020 року у справі № 754/6091/18. Тому, в контексті дотримання Закону України «Про захист прав споживачів», суд виходить з того, що розмір відсотків за порушення строків повернення кредиту має ознаки несправедливого у розумінні п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач отримав кредит в розмірі 10 500 грн., в той же час, позивачем нараховано ще 30 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами, що перевищує суму боргу на більше ніж 50 відсотків від отриманого кредиту, що є несправедливим та суперечить принципам розумності і добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків позивача як споживача послуг фінансової установи, оскільки такі умови договору встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання відповідачем зобов`язань за спірним договором. Крім того, як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, така була нарахована відповідачу в період дії воєнного стану на території України, а відтак, суд приходить до переконання, що вказані нараховані відсотки підлягають списанню. Проте, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заборгованості в розмірі 10 500 грн., що становить тіло кредиту, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову в цій частині. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 556,68 грн.

Outcome: partial