Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач звернулвся до суду з вказаним позовом в якому просить: зменшити розмір аліментів, що стягуються за Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області по справі №2-41/11 від 21.02.2011 р. та стягувати з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за судовим рішенням Іванівського районного суду Херсонської області по справі № 2-41/11 від 21.02.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При винесенні вказаного рішення позивач мав одну дитину, що враховувалось при стягненні аліментів, на даний час він має ще двох неповнолітніх дітей, з мамою яких перебуває в офіційному шлюбі, має статус внутрішньо переміщеної особи, що потребує додаткових витрат, як окремо в зв`язку з зміною сімейного стану так і з зміною місця проживання як ВПО, у зв`язку з чим позивач просить зменшити розмір аліментів. Позивач. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач по справі [PERSON] сплачує аліменти за судовим рішенням Іванівського районного суду Херсонської області по справі № 2-41/11 від 21.02.2011 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 29 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 49964439, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] у Позивача народилась донька [PERSON] , мати дитини - [PERSON] (свідоцтво про народження, видане повторно, серія [NUMBER] від 25.04.2024 р.). [INFO] у Позивача народився син [PERSON] , мати дитини - [PERSON] (свідоцтво про народження, серія [NUMBER] від 23.04.2020 р.). 20 вересня 2022 року Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між Позивачем та [PERSON] (прізвище у шлюбі - [PERSON] ), про що зроблено актовий запис № 109 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 20.09.2022 р.). Наразі позивач повинен здійснювати сплату аліментів за стягненням, яке накладено на останнього як особу яка не мала інших дітей. Відповідно довідки від 29.06.2022 року № 4820-7001307193 позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить зменшити розмір аліментів, що в свою чергу надасть змогу і в подальшому сплачувати останні з урахуванням інших необхідних витрат. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз норми ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Верховний суд в постанові від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22-ц зазначає, що вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Позивач, як платник аліментів, довів свої вимоги щодо необхідності зменшення розміру аліментів, шляхом надання підтверджуючих документів зміни сімейного та матеріального стану, що надасть змогу забезпечити належний гармонійний розвиток дітей з дотриманням розумного балансу витрат позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 192 СК України та

Outcome: partial