Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним, укладений між [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі Рішення Київського РВК м. Одеси № 65 від 21.01.1998р., як продавцями, договір купівлі-продажу зареєстрований на Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості 22.01.1998 року під № 98.01-877 квартири [ADDRESS] . При цьому позивачка посилається на те, що 22.01.1998 між нею - [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , був укладений договір купівлі-продажу №98.01-877 квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу був укладений між ними як членами Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості та був зареєстрований на вказаній біржі. Домовляючись про укладення договору купівлі-продажу між ними були обумовлені усі істотні умови угоди, в тому числі вартість квартири, яку вони повністю передали відповідачам до укладання угоди. Крім іншого, продавці засвідчили факт належності їм вказаного нерухомого майна та надали оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких вони були власниками майна. Вказаний об`єкт нерухомості вони зареєстрували в ОМБТІ та РОН м. Одесі, про що був зроблений відповідний запис в реєстрову книгу під №260пр. стор.185 реєстр 192 від 09.02.1998 року. Позивачка зазначила, що на теперішній час вона має намір розпорядитися належною їй часткою квартири, однак при зверненні у нотаріальну контору, нотаріус звернув увагу, що договір купівлі-продажу не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору щодо його нотаріального посвідчення, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивачка до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у\~судове засідання\~не з`явились,\~повідомлялись належним\~чином,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомили, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22 січня 1998р. між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі Рішення Київського РВК м. Одеси № 65 від 21.01.1998р., як продавцями, та [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, був укладений Договір купівлі - продажу нерухомого майна №98.01-877 квартири [ADDRESS] , який був зареєстрований Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості. \~ \~ \~ \~Умови договору сторонами цілком виконані, сторонами при укладенні Договору було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, покупці цілком сплатили вартість вищезазначеної квартири, а продавці одержали за продану квартиру обумовлену суму грошей, ніяких претензій матеріального характеру не пред`являли. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 09 лютого 1998 року в «ОМБТІ та РОН» під №260пр. стор.185 реєстр 192, за [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved