Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 липня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу вони придбали автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] . Цей транспортний засіб є спільною сумісною власністю сторін. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , в розмірі 139110 гривень 66 копійок. 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. [PERSON] та [PERSON] визнають позов та не заперечують проти його задоволення. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2023 року (а.с.23) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2023 року (а.с.26-27) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 березня 2024 року (а.с.139) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 16 липня 2021 року [PERSON] уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований у Харківському МВ ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Київ), про що був складений актовий запис №2514. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2021 року (а.с.5). 3.2. 21 липня 2022 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу №3248/2022/3285176 (а.с.6), за яким позивач придбав автомобіль марки «Hyundai Tucson». Під час реєстрації транспортного засобу придбаному автомобілю був присвоєний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.163). 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення», главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо розірвання шлюбу. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. б. щодо стягнення грошової компенсацію вартості частки в спільному майні. 4.3. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 4.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 4.5. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 4.6. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 4.7. Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. 4.8. Згідно з п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судо-чинства є диспозитивність. Цей принцип полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо розірвання шлюбу. 5.1. Встановлено, що [PERSON] та відповідач не бажають жити однією сім`єю та заперечують проти вжиття заходів, спрямованих на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Примушування їх до шлюбу з [PERSON] не допускається. 5.2. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, належить розірвати. б. щодо стягнення грошової компенсацію вартості частки в спільному майні. 5.3. Встановлено, що автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , був приданий [PERSON] в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з позивачем. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується виникнення у [PERSON] та відповідача права спільної сумісної власності на транспортний засіб. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на спростування означеної презумпції та на підтвердження того, що спірний автомобіль був придбаний за особисті грошові кошти відповідача. 5.4. Таким чином, автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , був об`єктом спільної сумісної власності сторін. Однак 5 жовтня 2023 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу №3246/2023/ 4090499 (а.с.92-93), за яким позивач відчужив у власність [PERSON] автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] надавала відповідачу згоду на продаж транспортного засобу. Як вбачається з правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), в такому випадку позивач має право вимагати від [PERSON] відшкодування грошової компенсації замість 1/2 частки в автомобілі марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] . 5.5. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення транспортно-товаро-знавчого дослідження №27022/23-57 від 14 листопада 2023 року (а.с.33-42) вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «Hyundai Tucson» становить 278889 гривень 15 копійок. [PERSON] та його представник [PERSON] не оспорюють достовірність та допустимість цього доказу. Тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частки в транспортному засобі в розмірі 139444 гривень 57 копійок (278889,15 : 2). Однак зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.2) вбачається, що [PERSON] просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 139110 гривень 66 копійок. В такому випадку стягнення з [PERSON] грошових коштів в більшому розмірі суперечить принципу диспозитивності, перед-баченому п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України. 5.6. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , в розмірі 139110 гривень 66 копійок. 6. Розподіл судових витрат. а. норми процесуального права. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Згідно з п.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 6.3. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 6.4. Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6.5. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.6. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. б. мотиви суду. 6.7. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 2464 гривень 70 копійок (1391,10 + 1073,60) та витратила грошові кошти в розмірі 2294 гривень 21 копійки на проведення експертизи. Ці обставини підтверджуються платіжними інструкціями №0.0.3253807419.1 від 16 жовтня 2023 року та №0.0.3343710226.1 від 7 грудня 2023 року (а.с.4, 45б), а також копією рахунку №4528 від 14 листопада 2023 року (а.с.29) та платіж-ною інструкцією №0.0.3306302064.1 від 15 листопада 2023 року (а.с.30). 6.8. [PERSON] також витратила грошові кошти в розмірі 26800 гривень 00 копійок (8025,00 + 3900,00 + 2500,00 + 5250,00 + 3000,00 + 4125,00) на оплату професійної правничої допомоги. Ця обставина підтверджується платіжними інструкціями (а.с.21, 49-50, 112, 130, 183, 189). У зв`язку з тим, що розмір вказаних судових витрат не узгоджується з незначною складністю справи, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 15000 гривень 00 копійок. 6.9. Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. 6.10. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2464 гривень 70 копійок, витрати на проведення експертизи в розмірі 2294 гривень 21 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved