Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою та просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] [INFO] , що проживає в квартирі [ADDRESS] , та відносно [PERSON] [INFO] , що проживає в квартирі [ADDRESS] , на строк до 6 місяців, яким визначити наступне: Заборонити [PERSON] та [PERSON] перебувати в місці спільного проживання із заявницею в квартирі [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] та [PERSON] наближатися до місця постійного проживання заявниці до квартири [ADDRESS] та до броньованих дверей більшої кімнати цієї квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є співвласником однієї сьомої частини за [ADDRESS] . Заінтересованим особам [PERSON] (колишня невістка) і [PERSON] (онук) також належить кожному на праві власності по одній сьомій частини вказаної квартири. Протягом 2021-2024 років заінтересовані особи перешкоджають її нормальному проживанню, здійснюють на неї психологічний тиск, зокрема виражаються в її адресу нецензурною лайкою, завдають тілесних ушкоджень, погрожують фізичною розправою, вживають її продукти харчування. Відкручують крани у ванній кімнаті, відкручують ручки газової плити, не сплачують комунальних послуг, зривають замки до її кімнати, перекидають речі та забирають її пенсію. На зауваження такої поведінки [PERSON] та [PERSON] реагують агресивно, ніде не працюють та ведуть паразитичний образ життя, палять на кухні дроти, внаслідок чого у квартирі немає чим дихати. На її зауваження припинити це робити ніяким чином не реагують. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 жовтня 2023 року (справа №686/23098/23) було видано обмежувальний припис відносно [PERSON] та [PERSON] на строк три місяці у вигляді заборони: усунення перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи - [PERSON] ; заборони [PERSON] та [PERSON] контактувати з [PERSON] через засоби зв`язку, особисто та через третіх осіб; заборони [PERSON] та [PERSON] наближатися на відстань одного метра до кімнати, площею 12.2 кв.м., яку займає [PERSON] та не підходити до неї. Однак, винні особи ухилялися від виконання вказаного припису, а насильство в сім`ї, яке вчиняють [PERSON] та [PERSON] продовжується. Так, [PERSON] 01.12.2023 р. о 18 год. ображала заявницю нецензурною лайкою, принижувала, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, що встановлено згідно постанови суду від 28.02.2024 р. У зв`язку з неправомірними діями заінтересованих осіб заявницею неодноразово викликалися наряди поліції та складалися протоколи, однак [PERSON] та [PERSON] продовжують створювати [PERSON] неможливі умови проживання в квартирі, здійснюють над нею домашнє насильство. [PERSON] і [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, однак вони продовжують свою протиправну поведінку, а тому з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства, [PERSON] просить задоволити заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві підстав. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , так і її кривдники - [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири під номером [ADDRESS] по одній сьомій її частині кожен, зареєстровані та проживають в ній. Заявник [PERSON] займає кімнату під номером 8, площею 12.2 кв.м., [PERSON] з сином [PERSON] кімнату під номером 5, площею 8.0 кв.м., плати за комунальні платежі не вносять, внаслідок чого між заявником та ними виникають часті сварки, які супроводжуються нецензурною лайкою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 жовтня 2023 року у справі №686/23098/23 було видано обмежувальний припис відносно [PERSON] та [PERSON] на строк три місяці у вигляді заборони: усунення перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи - [PERSON] ; заборони [PERSON] та [PERSON] контактувати з [PERSON] через засоби зв`язку, особисто та через третіх осіб; заборони [PERSON] та [PERSON] наближатися на відстань одного метра до кімнати, площею 12.2 кв.м., яку займає [PERSON] та не підходити до неї. Однак, [PERSON] та [PERSON] ображають заявницю нецензурною лайкою, принижують, погрожують фізичною розправою, чим завдають шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. З 2022 року заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 173-2 КУПАП, що підтверджується даними постанов суду від 13.10.2022 року, від 22.03.2022 року, 06.07.2023 року, від 28.02.2024 року та від 02.05.2024 року. Як слідує із матеріалів справи суперечки між ними виникають через непорозуміння користування квартирою. Суд вважає, що хоча відомості про завдання таких тілесних ушкоджень до ЄРДР не внесені, кримінальну справу не порушено, проте заявниця піддавалась домашньому насильству, що підтверджується листами та довідками ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про результати перевірки від 28.02.2024 року, від 12.06.2024 року, від 21.06.024 року та оцінює такі ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві відносно заявника. 13 жовтня 2022 року [PERSON] та 22 березня 2022 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини1 статті 173-2 КУПАП та накладено стягнення. [PERSON] 06 липня 2023 теж притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства щодо заявниці та накладено стягнення у виді штрафу, стосовно притягнення [PERSON] до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУПАП за вчинення умисних дій психологічного характеру по епізоду 30 вересня 2022 року о 01 годині 30 хвилин за місцем їх спільного проживання провадження у справі закрито за минуванням строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини. При цьому, посилання представника заявника на вчинення такого насильства кривдниками стосовно [PERSON] з 2021 року будь-яких доказів матеріали справи не містять. Сам по собі факт звернення заявника до органів поліції, без встановлення конкретних обставин та доказів щодо вчинення кривдниками дій, які містять ознаки домашнього насильства чи спричинення тілесних ушкоджень, не є достатньою підставою для констатації такого факту та видачі обмежувального припису. Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами фактично спір з приводу користування квартирою, внаслідок чого і виникають між сторонами конфлікти. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частин четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Крім правил Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин необхідно застосувати правила СК України. За правилами частини першої статті 2 СК України цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Заінтересовані особи неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису щодо заборони обом кривдникам перебувати в місці спільного проживання у зазначеній квартирі та наближатися до неї, оскільки як заявник, так і в даному випадку її кривдники є співвласниками зазначеної квартири, тому суд вважає застосувати до [PERSON] та [PERSON] заходи протидії домашньому насильству з боку кривдників, які не пов`язані з позбавленням житла. При цьому, суд вважає за доцільне задовольнити заяву частково та застосувати щодо заінтересованих осіб обмежувальний припис строком на шість місяців у вигляді заборони [PERSON] та [PERSON] наближатися на відстань одного метра до кімнати, площею 12.2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , яку займає [PERSON] та входити до неї та контактувати з [PERSON] через засоби зв`язку, особисто та через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 650-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial