Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , дійсно померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим Відділом запису актів цивільного стану Мерії Монако (апостиль підтверджений 20.02.2024 року Генеральним секретарем Управління судових органів, Князівство Монако, за №397/2024). В обґрунтування заяви заявниця вказує, що позивачка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , є спадкоємницею за законом своєї померлої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.10.2023 року відділом ЗАЦС у комуни Монако. За життя мати не залишила заповіту. Окрім позивача спадкоємцями матері першої черги є її чоловік, [PERSON] , [INFO] та сестра позивачки, [PERSON] , [INFO] . 09.11.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни про прийняття спадщини після смерті матері, яку було зареєстровано в Журналі реєстрації вхідних документів 09.11.2023 року за №441/02-14. Відповідно до пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та на підставі заяви, вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу № 18/2023 до майна [PERSON] . 10.11.2023 року вказаному нотаріусу було подано заяву від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті дружини - [PERSON] , яку було зареєстровано в Журналі реєстрації вхідних документів 10.11.2023. 24.11.2023 року нотаріусу було подано заяву від [PERSON] про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері - [PERSON] , на користь батька - [PERSON] , яку було зареєстровано в Журналі реєстрації вхідних документів 24.11.2023 року. Отримавши вищевказані заяви від спадкоємців та додані до них документи, нотаріус здійснила перевірку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, у результаті якої нею було встановлено наступне. 29.12.1979 року за актовим записом № 359 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . 28.02.1984 року за актовим записом № 151 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . 08.07.1989 року за актовим записом № 565 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . 08.07.1981 року за актовим записом № 854 зареєстровано народження [PERSON] , в якому вказана мати - [PERSON] , [INFO] . 19.10.1994 року за актовим записом № 674 зареєстровано народження [PERSON] , в якому вказана мати - [PERSON] , [INFO] . Також при перевірці документів нотаріусом було встановлено, смерть матері підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим 20.02.2024 Відділом запису актів цивільного стану [PERSON] , в якому зазначено, що померла [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] і [PERSON] . З врахуванням викладеного нотаріус не зміг підтвердити родинні відносини між спадкоємцями, і як наслідок, видати відповідні Свідоцтва про право на спадщину. Заявниця пояснила суду, що мати померла у лікарні Князівства Монако «Принцеса Грейс», оскільки на момент коли захворіла перебувала у цій країні. За чинним законодавство Республіки Франція у свідоцтвах про смерть жінок зазначається їх дівоче прізвище, саме так їй та сестрі пояснили чиновники французької влади та саме тому виникли вказані розбіжності. Ухвалою суду від 17.05.2024 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання призначене на 20.06.2024 року з`явились Представник заявника просив заяву задовольнити, зазначила, що мати родилась 26.08.1961 р. із призвіщем [PERSON] (батько та мати теж [PERSON] ), перед смертю у мати було призвіще [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що « [PERSON] » це дівоче прізвище його померлої тещі [PERSON] , вона хворіла раком і так сталось, що вона померла у [PERSON] . Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Верховний Суд України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № 424 відділом ЗАЦС у комуни [PERSON] . У вказаному свідоцтві зазначено, що померла [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] і [PERSON] (апостиль підтверджений 20.02.2024 року Генеральним секретарем Управління судових органів, Князівство Монако, за №397/2024). Приватним нотаріусом Чужовсткою Н.Ю. було надано роз`яснення від 24.04.2024 року № 88/02-14 відповідно до якого нотаріус здійснила перевірку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, у результаті якої нею було встановлено наступне. 29.12.1979 року за актовим записом № 359 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . 28.02.1984 року за актовим записом № 151 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . 08.07.1989 року за актовим записом № 565 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . 08.07.1981 року за актовим записом № 854 зареєстровано народження [PERSON] , в якому вказана мати - [PERSON] , [INFO] . 19.10.1994 року за актовим записом № 674 зареєстровано народження [PERSON] , в якому вказана мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді з моргу з князівства Монако наданого заявником, зазначення ідентифікація померлої проводиться таким чином, у зв`язку з тим, що за чинним законодавством Республіки Франція у свідоцтвах про смерть жінок зазначається їх дівоче прізвище. З паспорту серії [NUMBER] вбачається, що прізвище померлої [PERSON] перед смерю було « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Outcome: approved