Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] від імені та в інтересах якої, на підставі договору та ордеру, діє представник адвокат Бєлєвцова О.О., звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про встановлення батьківства у якій просить: встановити юридичний факт батьківства [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця с. Настасівка, Близнюківського району, Харківської області), який вважається зниклим безвісти з 15 жовтня 2023 року, стосовно дитини [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ); внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця с.Настасівка, Близнюківського району, Харківської області), який вважається зниклим безвісти з 15 жовтня 2023 року; внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши анкетні дані дитини: « [PERSON] , [INFO] ». Вимоги заяви [PERSON] обґрунтовані тим, що у період з травня 2015 року до жовтня 2023 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженцем с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, який останнім часом був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного, що підтверджується спільними фотознімками. Увесь час вони проживали за місцем реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання у заявниці та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено актовий запис № 983 від 03 липня 2018 року. Дитину [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, а ім`я та по-батькові батька вказали справжні з її слів, так як на той час шлюбні стосунки між нею та [PERSON] у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були. Тобто у Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 03 липня 2018 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] як під час вагітності [PERSON] , так і після народження дитини, визнавав, що [PERSON] є його сином. Він супроводжував [PERSON] під час візитів у жіночу консультацію, забрав її з дитиною з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні їх спільного сина, дарував йому подарунки, вітав на свята, проводив з ним спільно час, що підтверджується їх спільними фотознімками. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 05 липня 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] . Після чого він проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини [NUMBER] [ADDRESS] . Незважаючи на територіальну віддаленість від сім`ї [PERSON] продовжив допомагати [PERSON] та їх спільному сину [PERSON] матеріально, регулярно спілкувався з ним по телефону, при можливості навідував їх у них вдома. У Листі-вивченні військовослужбовця [PERSON] останній самостійно зазначив, що заявниця є його дружиною, а [PERSON] є його сином. 14 жовтня 2023 року близько 18.00 год. в телефонній розмові [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що йде на виконання бойового завдання. Більше на зв`язок із заявницею він не вийшов. 21 жовтня 2023 року дружина спів службовця [PERSON] зателефонувала [PERSON] , і повідомила, що її чоловік разом з [PERSON] загинули [INFO] під час виконання бойового завдання в районі м. Мар`їнка Покровського району Донецької області, однак евакуювати їх тіла не змогли. 24 жовтня 2023 року заявниця отримала з [INFO] «Сповіщення сімї № 190» від 24 жовтня 2023 року вих. № 7824, у якому зазначено, що її чоловік стрілець-снайпер 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу за мобілізацією 05 липня 2023 року [INFO] , зник безвісти 15 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі міста Мар`їнка, Покровського району, Донецької області. У даному сповіщені також зазначено, що воно є підставою для подання документів для отримання належного грошового забезпечення зниклого безвісти солдата [PERSON] . Однак юридично [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженцем с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, не є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Харкова, так як до зникнення безвісти [PERSON] не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] є неможливим. На даний час [PERSON] , як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , в його інтересах має намір оформити на нього пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її син [PERSON] буде забезпечений правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника - свого батька [PERSON] . У зв`язку з цим виникає необхідність у встановленні такого юридичного факту, як батьківства [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, який вважається зниклим безвісти 15 жовтня 2023 року, стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Харкова. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 18.12.2023 року. Ухвалою суду від 30.01.2024 року виключено з числа заінтересованих осіб у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту батьківства - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та залучено в якості заінтересованої особи у справі Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У судовому засіданні 12.03.2024 року суд відкладаючи розгляд справи допитав свідків [PERSON] , [PERSON] . Заявниця [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Бєлєвцова\~О.О. подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву про встановлення просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заяву [PERSON] про встановлення батьківства його сина [PERSON] відносно [PERSON] визнає. Представник заінтересованої особи, Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився. За результатом розгляду даної заяви суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено актовий запис № 983 від 03 липня 2018 року. У Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 03 липня 2018 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Дитину мати [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією відповідного витягу. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 05 липня 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] . Після чого він проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини [NUMBER] [ADDRESS] . 24 жовтня 2023 року Заявниця отримала з [INFO] «Сповіщення сімї № 190» від 24 жовтня 2023 року вих. № 7824, у якому зазначено, що її чоловік стрілець-снайпер 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу за мобілізацією 05 липня 2023 року [INFO] , зник безвісти 15 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі міста Мар`їнка, Покровського району, Донецької області. Оскільки юридично [PERSON] , [INFO] , не є батьком [PERSON] , [INFO] , бо до зникнення безвісти [PERSON] не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] є неможливим, то на даний час [PERSON] , як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , в його інтересах має намір оформити на нього пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її син [PERSON] буде забезпечений правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника - свого батька [PERSON] . Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У\~постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц\~вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У\~постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц\~зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Заявниця подала суду звіт тесту ДНК, який був складений медичною лабораторією Endeavor DNA Laboratories, ідентифікатор лабораторії 410146, ідентифікатор справи MGT10732UA, відповідно до якого вірогідність того, що батько [PERSON] [PERSON] , є рідним дідусем [PERSON] становить 81,66 %. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . окрім висновку експерта підтверджується в сукупності такими доказами: відомостями з копії листа вивчення та урахування особистих бесід з сержантом [PERSON] , в якому у розділі діти зазначено [PERSON] ; копією сповіщення [PERSON] , як дружині, про зникнення без вісті солдата [PERSON] ; копіями платіжних інструкцій про переказ [PERSON] власних коштів [PERSON] ; скриншотами листування заявниці та [PERSON] ; фотознімками. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що заявниця з 2015 року проживала разом з [PERSON] У них є спільний син [PERSON] , якого [PERSON] визнав, виховував та виконував батьківські обов`язки. З 15.10.2023 року [PERSON] вважається безвісти зниклим. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У\~постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18\~зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у\~постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,\~від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,\~від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Чинним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому у даному випадку за аналогією мають застосовуватися норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved