Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Київфарм» (далі ТОВ «Київфарм») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позивач обґрунтував заявлені вимоги тим, що 25 листопада 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, проходячи тротуаром біля аптеки, що розташована по [ADDRESS] , де здійснювало господарську діяльність ТОВ «Київфарм», він підсковзнувся і впав. Вважав, що його падіння пов`язане із тим, що тротуар не був розчищений від снігу та від льоду і не був оброблений протиожеледними сумішами на території, обслуговування якої закріплено за ТОВ «Київфарм», та повинна була утримуватись відповідачем в належному стані в залежності від погодних умов. Внаслідок падіння він отримав травму і 6 грудня 2019 року йому було проведено операцію, а саме хірургічну репозицію кісткових уламків за допомогою титанових пластин. На лікування ним витрачено 41012,41 грн, які він просив стягнути з відповідача на його користь як відшкодування завданої йому майнової шкоди. Також позивач зазначив, що отримана ним травма спричинила порушення нормального ритму його життя, позбавила можливості самостійно здійснювати і організовувати свій побут, він зазнав фізичного болю та душевних страждань, а тому просить суд стягнути з відповідача 500000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди. Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Київфарм» 41012,41 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та 10000,00 грн на відшкодування моральної шкоди і вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2024 року вищевказане заочне рішення\~ скасовано та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задовольнити повністю. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що шкода позивачу заподіяна не з вини відповідача, [PERSON] не доведено, що він травмувався на території, яка відноситься до обслуговування ТОВ «Київфарм». \~\~\~Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ступивши на тротуар біля аптеки, що розташована по [ADDRESS] , де здійснювало господарську діяльність ТОВ «Київфарм», [PERSON] підсковзнувся, впав та отримав травму. Свідок [PERSON] \~в ході\~судового\~розгляду\~дав показання\~про\~те,\~що\~25\~листопада 2019\~року була\~ожеледь,\~він бачив\~як [PERSON] \~вийшов з\~автобуса, перейшов пішохідний перехід та коли став на тротуар, який знаходиться біля аптеки, що розташована по [ADDRESS] , останній підслизнувся і впав, після чого останній не міг піднятись на ноги, поскаржився на сильний біль в правій нозі. Було дуже слизько, місце падіння не було посипано. Свідок [PERSON] дав показання про те, що 25 листопада 2019 року, він прибув за викликом [PERSON] для надання послуг таксі до аптеки по вулиці Базарна, [PERSON] сидів на підмурку біля входу до аптеки, після чого він допоміг останньому сісти в автомобіль та доставив його до лікарні. Біля аптеки лід нічим не був оброблений, не було розчищено. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що працювали в той час в аптеці, та не бачили, як [PERSON] впав та отримав травму, останній до них не звертався, про цей випадок ніхто їм не повідомляв. Довідкою Житомирського обласного центру з гідрометеорології від 12 лютого 2020 року № 08-03-16/2-171 підтверджено, що 25 листопада 2019 року відмічалась ожеледь з 10 год 30 хв до 11 год 30 хв 27 листопада 2019 року. Відповідно до листа Романівської селищної ради Житомирської області від 25 лютого 2020 року № 105/02-19 Правилами благоустрою території селища Романів, які затвердженні рішенням селищної ради № 1-5/2011 від 29 березня 2011 року обов`язок утримання прибудинкових та прилеглих до них територій покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності. Згідно відповіді Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Житомирській області від 22 серпня 2022 року станом на 25 листопада 2019 року за адресою: [ADDRESS] здійснювало ТОВ «Київфарм». Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №3049 [PERSON] був госпіталізований 25 листопада 2019 року та перебував на лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Романівська лікарня» Романівської районної ради до 20 грудня 2019 року з діагнозом закритий перелом обох кісток правої гомілки н/з зі зміщенням; 6 грудня 2019 року проведена операція репозиція кісткових уламків за допомогою титанових пластин. Згідно медичної карти стаціонарного хворого №29238 [PERSON] був госпіталізований 20 грудня 2019 року та перебував на лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради до 31 грудня 2019 року з діагнозом флеботромбоз обох гомілково-підколінних сегментів. Квитанціями, фіксальними та товарними чеками підтверджуються витрати [PERSON] на лікування в сумі 41012,41 грн. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасники справи зобов"язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки встановленні законом або судом та не приховувати докази. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 ЦПК України). Згідно частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 1\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~статті 129 Конституції України,\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами частини 1\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України). Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 та в постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №554/1583/16). Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію. Правилами благоустрою території селища Романів, які затвердженні рішенням селищної ради № 1-5/2011 від 29 березня 2011 року обов`язок утримання прибудинкових та прилеглих до них територій покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності. Пунктом 4.9 розділу 4 Правил благоустрою території селища Романів встановлено, що межі благоустрою та озеленення прилеглих територій встановлюються в граничних межах підприємств, магазинів, кіосків, павільйонів, торгових точок, та підприємств побуту до бортового каменю проїжджої частини доріг. Таким чином, на ТОВ «Київфарм» покладено обов`язок щодо догляду за прилеглою територією, у тому числі прибирання від снігу та льоду поблизу аптеки. ТОВ «Київфарм» не спростувало належними та допустимими доказами, що відсутні правові підстави для задоволення позову, та те що у відповідача відсутня вина у завданні позивачу майнової шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 41012,41. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Романівська лікарня» Романівської районної ради Житомирської області та в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, йому була проведена операція, після чого він проходив реабілітацію. Внаслідок отриманої травми повністю змінився плин життя позивача. Він був позбавлений активного життя не тільки в професійному, а й у соціальному аспекті. З ушкодженням здоров`я він втратив нормальні життєві зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Події, які сталися 25 листопада 2019 року призвели до вимушених змін у його житті, відсутність вільно пересуватись, думки про те, що доведеться перенести операцію, безумовно, спричинили для позивача моральні страждання та переживання. Разом з тим позовну вимогу [PERSON] про стягнення на його корись моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн суд вважає завищеною. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних і фізичних страждань позивача, а також стану його здоров`я, достатній розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 10 000 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому в силу положень\~статті 141 ЦПК України\~із відповідача підлягає стягненню в дохід держави і судовий збір у розмірі 510,12 грн.

Outcome: partial