Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області за підсудністю з Шевченківського районного суду міста Києва надійшов позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 01 серпня 2016 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~Р25.190.73127. Цим договором АТ «Ідея Банк» надало відповідачці кредит на суму 49999 гривень строком на 48 місяців. Сторонами узгоджено номінальну та реальну процентні ставки за користування кредитом. В цей же день відповідачу були надані кредитні кошти. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 07072023, яким право вимоги до [PERSON] за договором № Р25.190.73127 від 01.08.2016 передане позивачу. Станом на момент укладення договору факторингу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 61\~402,60 гривень: 20\~778,94 гривень заборгованість за кредитом; 40\~623,66 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом; Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилась, хоча своєчасно та належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду (враховуючи факт реєстрації відповідачки на тимчасово окупованій території України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов кредитного договору № Р25.190.73127 від 01 серпня 2016 року (далі за текстом Договір) ПАТ «Ідея Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 49\~999 гривень строком на 48 місяців. В матеріалах справи також міститься копія договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, яким право вимоги до [PERSON] за Договором передане позивачу. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 20\~778,94 гривень. Окрім суми основного боргу позивачем в даній справі заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 40\~623 гривні 66 копійок. Вказана сума була нарахована ще первісним кредитором і станом на момент укладення договору факторингу ця сума вже була зазначена як заборгованість за відсотками. Враховуючи вказану обставину та те, що позивачем до матеріалів справи не додано детального розрахунку заборгованості за процентами, суд визначає період нарахування процентів за період до укладення договору факторингу. Перевіряючи обґрунтованість заявлення позивачем до стягнення процентів в сумі 40\~623,66 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до п. 1.3 Договору (цей пункт внесено до розділу «Предмет договору») за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,9900 % річних від залишкової суми кредиту. Крім того, в п. 5.7 Договору (який міститься в розділі «Заключні умови») сторонами визначено, що реальна процентна ставка складає 85,9000 %. Визначаючи процентну ставку, за якою мали б бути нараховані проценти в даній справі, суд звертає увагу на положення п. 5.7, відповідно до яких показник процентної ставки в розмірі 85,9000 % застосовується за\~умови своєчасного\~погашення позичальником\~грошових зобов`язань відповідно до п.\~2.1 Договору. Враховуючи, що в даній справі позичальником допущено порушення свого обов`язку зі своєчасної сплати за кредитним договором, суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам кредитного договору, здійснення нарахування процентів за ним за процентною ставкою, визначеною у п.\~1.3 Договору. Визначаючи період нарахування процентів за кредитом, суд виходить з відсутності відповідних відомостей в окремо здійсненому розрахунку заборгованості за кредитом. В той же час, суд має достатньо доказів у справі, щоб визначити цей період з наданих первинних документів. Так, аналізуючи Графік щомісячних платежів за кредитним договором, який міститься безпосередньо у Договорі (розділ 6), судом встановлено, що сума основної заборгованості відповідачкою [PERSON] фактично виникла з 01 червня 2019 року. Сума боргу за тілом кредиту з моменту підписання Договору і до вказаної дати нею фактично сплачена, про що свідчать документи, передані первісним кредитором новому кредитору і що можна встановити з суми залишку заборгованості за тілом кредиту, яка заявлена до стягнення в даній позовній заяві. Враховуючи те, що пунктом 2.1 Договору встановлено, що проценти за кредитом погашаються в першу чергу (порівняно з погашенням сум заборгованості за тілом кредиту), суд констатує, що станом на 01.06.2019 у відповідача не залишилось нарахованих але не погашених процентів. Таким чином, обґрунтований період нарахування процентів по даній справі починається з 01.06.2019 і закінчується днем передання заборгованості первісним кредитором новому кредитору (з урахуванням того, що новий кредитор заявив до стягнення суму процентів, яка була зафіксована у договорі факторингу, і не нараховував процентів самостійно). Цим днем є 07 липня 2023 року. Суд встановлює обґрунтований розмір процентів за Договором, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням наступних відомостей: 20\~778,94 грн. (сума основного боргу, яка є базою для нарахування процентів); 1,99 % річних (процентна ставка згідно до п. 1.3 Договору); 1497 днів (період з 01.06.2019 до 07.07.2023 включно у днях). Таким чином: (20\~778,94 грн. * 1,99 % * 1497 дн.) / 365 днів = 1 695,92 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в розмірі зазначеної судом суми. Саме цей розмір процентів мав бути нарахований за умовами Договору. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial