Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

21 лютого 2024 року ухвалено рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] про стягнення штрафу. Представником відповідача - адвокатом Савченко О. В., через електронний суд подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат з [PERSON] в розмірі 22000,00 грн. на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви представник [PERSON] вказує, що її довіритель поніс витрати на правничу допомогу в зв`язку із розглядом вказаної цивільної справи судом, що підтверджується долученими до матеріалів справи копією договору про надання професійної правової допомоги від 04.09.2023 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правової допомоги від 04.09.2023 року, актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.09.2023 року та дублікатом чека про здійснення платіжної операції [PERSON] отримувачу АО Савченко Груп на загальну суму 22000,00 грн. 03.06.2024 року до суду надійшла письмова заява представника позивача адвоката Балли В. О., відповідно до якої він вважає, що вказана заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає до задоволення, так як в матеріалах справи відсутній попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат. Також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із вартістю наданих послуг, складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання правничих послуг, які є незначними за обсягом, не містять в собі посилань на жодну актуальну судову практику, по змісту більшість тексту скопійовано із позовної заяви позивача. Крім того, зазначає, що ні відповідачем, ні його представником не забезпечено своєї участі в жодному судовому засіданні, представником відповідача подано заяву про розгляд справи без їх участі, а також, під час розгляду справи не подано жодного процесуального документа або заяви по суті спору, окрім пояснень та заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свою позицію, викладену в письмовій заві від 03.06.2024 року, просив повністю відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач та його представник, а також третя особа до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника [PERSON] адвоката Савченко О. В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 і ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 2-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Встановлено, що 04.09.2023 року між адвокатським об`єднанням «Савченко Груп» в особі голови Савченка Я. В. та ФОП [PERSON] укладено договір про надання професійної правової допомоги (далі - Договір). За цим Договором бюро (п. 1.2.) Виконавець надає Замовнику послуги щодо представлення інтересів замовника в цивільній справі №675/1297/23. Пунктом 1.3. Договору визначено, що за цим Договором Виконавець зобов`язується здійснити надання Замовнику наступних послуг: надання консультацій з питань, пов`язаних із розглядом цивільної справи № 675/1297/23; вивчення документів, наданих Замовником, та пошук актуальної судової практики, пов`язаної із стягненням штрафу за порушення умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації неконкуренцію; формування правової позиції в рамках розгляду цивільної справи № 675/1297/23; формування різного роду процесуальних документів та подання їх до суду, пов`язаних із представленням інтересів Замовника; представлення інтересів Замовника у судових засіданнях. Вартість послуг Виконавця за цим Договором становить 22000,00 грн., які Замовник сплачує на користь Виконавця протягом 2 днів з моменту укладення цього Договору. До вартості послуг Виконавця не входять платежі третім особам (судовий збір, державне мито, оплата праці спеціалістів, експертів та ін.). Замовник здійснює оплату за даним Договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, який буде наданий останнім Замовнику, або-у готівковій формі (п.п.3.1.-3.3. Договору). Також, в підтвердження повноважень адвоката Савченко О. В., суду надано копію ордера про надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1059876 від 11.09.2023 року. За актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.09.2023 сторони погодились, що послуги за договором про надання правової (правничої) допомоги від 04.09.2023 року надані належним чином, а їх вартість складає 22000,00 грн. Відповідно до\~затвердженого детального\~опису робіт\~(наданих\~послуг), виконаних виконавцем, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правової допомоги від 04.09.2023 року правова допомога складається з: - надання консультацій з питань, пов`язаних із розглядом цивільної справи №675/1297/23 1 година; - вивчення документів, наданих Замовником та пошук актуальної судової практики, пов`язаної із стягненням штрафу за порушення умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації, не конкуренцію. Формування правової позиції 3,5 години; - складання процесуальних документів 6 годин. Всього опис робіт складено на загальну кількість 10,5 годин, які з врахуванням положень за договором від 04.09.2023 року, становлять загальну суму 22000,00 грн. Що стосується посилань представника позивача викладених у письмовій заяві та продубльовані у судовому засіданні, як на підставу відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у повному обсязі, суд вважає їх частково неспроможними, оскільки на думку суду відповідачем було подано заяву по суті спору у вигляді письмових пояснень у яких і був визначений орієнтовний розрахунок судових витрат. Також до вказаних пояснень, стороною відповідача було долучено: Договір про надання професійної правової допомоги від 04.09.2023 року; витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємця та громадських формувань; Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.09.2023 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги від 04.09.2023 року; квитанцію ПриватБанку від 04.09.2023 року про сплату [PERSON] послуг згідно договору про надання юридичної допомоги від 04.09.2023 року; ордер на надання правничої допомоги серії ВО № 1059876; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000021 від 11.11.2015 року на ім`я [PERSON] . Тобто відповідачем було витримано вимоги ст. 134 ЦПК України. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Верховний Суд у своїй постанові від 12.02.2022 у справі № 648/1102/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial