Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гніваньської міської ради до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за відчужене спадкове майно. Обгрунтовуючи подану\~позовну заяву\~посилався на\~те,\~що \~рішенням \~Тиврівського районного\~суду Вінницької\~області \~від 02\~червня 2022\~року та\~з урахуванням\~ухвали про\~виправлення описки\~ від\~01\~серпня 2022\~року \~було визнано\~за [PERSON] право власності\~\~за набувальною\~давністю на\~1/2 частину квартири [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0524510500010320012, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку і господарських споруд, розташовану по [ADDRESS] . Однак Вінницькою окружною прокуратурою встановлено, що вказане рішення суду порушує інтереси держави в особі Гніванської міської ради. За апеляційною скаргою прокуратури постановою Вінницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року вищевказане рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Апеляційний суд встановив, що спірне нерухоме майно (квартира та земельна ділянка), яке належало [PERSON] після її смерті [INFO] ніким у спадщину не прийнято, з урахуванням чого Гніванська міська рада мала цивільний інтерес на отримання у власність такого майна і повинна була бути належним відповідачем у справі, проте до участі залучена не була. Під час апеляційного розгляду справи відповідач [PERSON] відчужила спірне нерухоме майно за 337\~530 грн. 47 коп. [PERSON] за договорами купівлі - продажу, що свідчить про недобросовісність дій відповідачки, що зробило неможливим виконання постанови апеляційного суду та стало підставою для скасування реєстрації права власності [PERSON] на спірне нерухоме майно. З урахуванням наведеного, просить суд стягнути із відповідачки на користь Гніванської міської ради грошову компенсацію за відчужене спадкове майно в сумі 337\~530 грн. 47 коп. та на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 6\~576 грн. 96 коп. Не погоджуючись із позовними вимогами представник відповідачки [PERSON] 04 березня 2024 року подав відзив, в якому посилався на те, що станом на 10 березня 2021 року вартість спірної квартири згідно оцінки склала 187\~900 грн., про що зазначено у п.7 Договору купівлі-продажу та підтверджується звітом про оцінку майна наданим оцінювачем ФОП [PERSON] Різниця у 112\~000 грн. свідчить про проведення [PERSON] капітального ремонту невід`ємних поліпшень, які не входять до спадкового майна та є особистими затратами відповідачки. Крім того, в позовній заяві не вказано про те, чи була спірна земельна ділянка спадковим майном та власністю Гніванської міської ради. Враховуючи це просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи. При розгляді справи прокурор [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Гніванської міської ради на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилася, про час та місце її розгляду повідомлена в установленому законом порядку. Представник відповідачки [PERSON] заперечував проти позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність. Зокрема, позивачем не доведено розміру суми грошової компенсації, яку просить стягнути прокурор так як з часу прийняття спадщини відповідачка проживала у квартирі, облаштовувала її своєю працею та за рахунок особистих коштів. Невід`ємне поліпшення майна не входить до спадкового майна та є особистими затратами відповідачки. Відповідачка має тяжке захворювання на рак, 19 грудня 2023 року перенесла оперативне лікування, у зв`язку з цим їй потрібні були гроші, тому вона змушена була продати квартиру та земельну ділянку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що рішенням\~ Тиврівського\~ районного\~суду Вінницької\~області \~від 02\~червня 2022\~року та\~з урахуванням\~ухвали про\~виправлення описки\~ від\~01\~серпня 2022\~року \~було визнано\~за [PERSON] право власності\~\~за набувальною\~давністю на\~1/2 частину квартири [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0524510500010320012, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку і господарських споруд, розташовану по [ADDRESS] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року вищевказане рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Апеляційний суд у постанові зазначив, що спірне нерухоме майно (квартира та земельна ділянка), яке належало [PERSON] після її смерті [INFO] ніким у спадщину не прийнято, з урахуванням чого Гніванська міська рада мала цивільний інтерес на отримання у власність такого майна і повинна була бути належним відповідачем у справі, проте до участі залучена не була (а.с.21-25). На підставі\~договору купівлі-продажу\~від 15\~травня 2023\~року \~ [PERSON] \~відчужила належну\~їй квартиру\~ [ADDRESS] [PERSON] (а.с.12-13). На підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2023 року [PERSON] відчужила належну їй земельну ділянку, кадастровий номер 0524510500010320012, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку і господарських споруд, розташовану по [ADDRESS] . На підставі п.2.1 Договору продаж земельної ділянки здійснено за 37\~530 грн. 47 коп. Положення\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) щодо прийняття спадщини спрямовані на захист прав усіх спадкоємців, які мають права на спадщину, та надають можливість кожному з них захистити своє право чи інтерес, навіть якщо строк на прийняття спадщини пропущено і спадщина вже розподілена між іншими спадкоємцями. Крім того, такі ж права має спадкоємець, якщо спадщина визнана відумерлою та перейшла до територіальної громади. Зокрема, відповідно до\~статті 1280 ЦК, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини 2, 3\~статті 1272ЦК), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Відтак спадкоємець, який із зазначених причин не зміг прийняти спадщину, яка була перерозподілена між іншими спадкоємцями або перейшла у власність територіальної громади як відумерла, має право на передачу йому належної частки спадщини в натурі, якщо спадщина збереглася, а у випадку неможливості такої передачі у зв`язку з тим, що спадщина не збереглася, або визнана відумерлою та відчужена територіальною громадою на користь іншої особи,\~на отримання лише грошової компенсації. Такий підхід до розв`язання проблем переходу прав на відумерлу спадщину застосовується законодавством задля захисту прав добросовісного набувача майна, що на час переходу прав на це майно не знав та не міг знати про наявність спадкоємців, що мають право на спадщину. Разом з тим законодавство не містить положень про можливість територіальної громади отримати відчужене майно в натурі та/або способи захисту інтересів територіальної громади у випадку, якщо спадщина була незаконно передана особі-спадкоємцю, зокрема, на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, та у випадку, коли спадщина такою особою була вже відчужена іншій особі, що позбавило територіальну громаду отримати майно у свою власність як відумерле в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством. Суд наголошує, що уніфіковане застосування закону обумовлює його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність, а також гарантує учасникам процесу передбачуваність судового рішення. Цивільний матеріальний закон, як і цивільне процесуальне законодавство передбачають за відсутності норми права, що регулює спірні правовідносини, які виникли між учасниками цивільного спору, застосування при розгляді таких спорів аналогію права або аналогію закону. Зокрема, згідно зі\~статтею 8 ЦК, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Проаналізувавши зміст законодавчих норм у системі з установленими судом правовідносинами, суд вважає, що в цій справі підлягає застосуванню аналогія закону, що регулює подібні правовідносини, зокрема, положення\~статті 1280 ЦК, виходячи з таких міркувань. Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. За таких обставин слід дійти висновку про те, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі\~шостій ЦК\~«Спадкове право». Відтак захист інтересу територіальної громади щодо відумерлого майна повинен регулюватись та здійснюватися в такий саме спосіб, виходячи з тих самих засад, як і можливість захистити своє право спадкоємцем, який своєчасно спадщину не прийняв, вона була визнана відумерлою та продана іншій особі. Як зазначалось, за правилами, встановленими\~статтею 1280 ЦК, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі ж продажу такого майна спадкоємець має право на грошову компенсацію. Аналіз змісту приведеної норми свідчить про те, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо майно, що було визнане відумерлою спадщиною, збереглося і не було відчужене територіальною громадою. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті. А відтак, застосовуючи аналогію закону, і територіальна громада в разі відчуження спадкового майна особою, яка не є спадкоємцем, або незбереження цього майна, на користь добросовісного набувача, має право на отримання лише грошової компенсації. Суд вважає, що закон передбачає саме такий спосіб захисту порушеного інтересу територіальної громади та спосіб відновлення її інтересу на спадкове майно за відсутності спадкоємців (стаття 16 ЦК) і в разі продажу спадкового майна іншій особі, якщо остання є добросовісним набувачем. Слід зауважити, що захист прав чи інтересів територіальної громади у цьому випадку також має бути реальним, спрямованим на дійсне відновлення порушеного права та/або інтересу, а відтак з метою захисту порушеного права чи інтересу територіальної громади при відчуженні спадкового майна розмір грошової компенсації вартості цього майна визначається, виходячи з його ринкової вартості на час розгляду спору в суді або на час добровільного врегулювання спору між сторонами цих правовідносин. Відтак за встановлених фактичних обставин у цій справі при відчуженні спадкового майна територіальна громада має право лише на відшкодування вартості спадкового майна за ринковими цінами. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2022 №109046336 (справа №461/12525/15-ц), яка підлягає обов`язковому врахуванню судом. Згідно п.7 Договору продаж квартири за домовленістю сторін здійснився за 300\~000 грн. Відповідно до висновку із звіту про оцінку майна, виконаного станом на 12 травня 2023 року оцінювачем ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ «ВАЙТ ГРУП» оціночна вартість квартири склала 300\~000 грн. Відповідно до відомостей у довідці про оціночну вартість об`єкту нерухомості, сформованою 05 травня 2023 року [PERSON] оціночна вартість земельної ділянки становить 37\~530 грн. 47 коп. (а.с.14-15). Суд погоджується із оцінками квартири та земельної ділянки, визначених у договорах купівлі-продажу та вважає їх саме ринковими. При цьому, суд не бере за основу звіт про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 10 березня 2021 року, згідно якого вартість спірної квартири складає 187\~900 грн. (а.с.56), так як вказана оцінка проводилася для визначення розміру судового збору при зверненні відповідачки з позовом про визнання права власності. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що відповідачка [PERSON] здійснила капітальний ремонт, поліпшення у квартирі, що є її особистими затратами та не входять до спадкового майна, так як надані представником копії замовлення № 1 від 07 червня 2022 року, товарного чеку від 25 липня 2022 року та накладної від 31 серпня 2022 року про придбання вікон, підвіконня, дверей, ламінату, натяжної стелі, не підтверджують понесення витрат саме [PERSON] та їх відношення до спірної квартири. Замовником у вказаних документах вказана [PERSON] . Оскільки, спадкове майно, а саме квартира та земельна ділянка відчужена відповідачкою на користь добросовісного набувача, порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування - Гніванської міської ради полягає у тому, що вона не може розпоряджатись спірною квартирою та земельною ділянкою, а тому має право на отримання лише грошової компенсації за це майно. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 6\~576 грн. 96 коп.

Outcome: approved