Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [INFO] помер її батько [PERSON] . Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Після смерті батька відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки : площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами та площею 0,3200 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] . Іще при житті, а саме, 03.12.2009 [PERSON] склав заповіт, в якому він зробив заповідальне розпорядження: все належне йому на час смерті майно він заповідав донці [PERSON] . Заповіт знаходиться в матеріалах спадкової справи, яка відкрита за заявою позивача Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що спадковий житловий будинок не був при житті батька зареєстрований на нього, а на спадкові земельні ділянки відсутні оригінали державних актів на право власності на землю, тому нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок та земельні ділянки в нотаріальному порядку позивач не має змоги, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі, просить суд судові витрати з відповідача не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] 17.09.2014 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 18.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 708. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] померлим [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 20.07.1981 Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 23, Свідоцтвом про одруження, виданим 27.09.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №305. Право власності [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] підтверджується Випискою з по господарської книги, наданої 13.03.2024 виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району запорізької області, Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ЗП № 009507, виданим 26.10.1997 Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600198822024 сформованого 19.02.2024, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7100172472024 сформованого 16.02.2024. Відповідно до Витягу ДЗК №НВ-7100172472024 від 16.02.2024 земельній ділянці площею 0,2500 га в [ADDRESS] присвоєний кадастровий № 2322185700:05:001:0160. Відповідно до Витягу ДЗК №НВ-2600198822024 від 19.02.2024 земельній ділянці площею 0,3200 га в [ADDRESS] присвоєний кадастровий № 2322185700:05:001:0162. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 29.02.2024 державним нотаріусом Запорізької районного державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку, яка розташована за тією ж адресою, площею 0,57 га після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок та відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «Про вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення правав власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства. Яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режиим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 встановлено що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. Враховуючи те, що позивач просить суд не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved