Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Горохівський районний суд Волинської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПАТ«СГ «ТАС». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в селі Підбереззя, по вулиці Центральній Луцького району Волинської області, відповідач [PERSON] , керував вантажним автомобілем МАЗ-АЦМ-72», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , в якому перебував позивач [PERSON] та рухався в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч, після чого автомобіль Mercedes Benz зіткнувся з автомобілем ЗАЗ, який був припаркований на узбіччі дороги. Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Дана постанова набрала законної сили. Позивач зазначає, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди його життю та здоров`ю було завдано істотної шкоди у зв`язку з чим він був госпіталізований до лікарні, де проходив тривалий курс лікування. Його автомобіль Mercedes Benz 200D фактично знищений. У зв`язку з перебуванням на лікуванні (обстеження та придбання необхідних медикаментів) позивач поніс витрати в розмірі 6365,63 гривень, які підтверджуються копіями фіскальних чеків. Вважає, що вказана шкода підлягає стягнення з відповідача в його користь. Також позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди зазнав моральної шкоди, розмір якої оцінює в 100000 гривень. Вважає, що дана сума є справедливою та співмірною з тими моральними стражданнями, які він пережив та продовжує переживати через настання дорожньо-транспортної пригоди в якій зазнав тілесних ушкоджень та пошкодження майна.Крім того, вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] н а момент ДТП була застрахована ПАТ «СГ «ТАС». Відповідно до висновку судового експерта №-04-2023 ринкова вартість автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] станом на момент ДТП становила 77796,29 гривень. Сума матеріального збитку автомобіля складає 77796,29 гривень, вартість проведеної експертизи складає 5500 гривень. 14 березня 2023 року ПАТ «СГ«ТАС» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 65040,00 гривень. Вказує, що з відповідача на його користь підлягає стягнення різниці між фактичним розміром збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 12755,71 гривень та витрати за проведення експертизи в розмірі 5500 гривень. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача в його користь 6365,63 гривень витрат по оплаті за лікування, 100000 гривень завданої моральної шкоди, 12755,71 гривень різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром збитку та 5500,00 гривень оплати послуг експерта, всього 124621,34 гривень, а також судові витрати по справі. Станом на день розгляду справи від відповідача відзив на позовну заяву на адресу суду не надійшов. 05 червня 2024 року від третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» надійшли письмові пояснення по суті спору. Товариство зазначає, що відповідно до матеріалів справи - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником майна (автомобіля марки Mercedes Benz 200D, д.н. [NUMBER] ) є [PERSON] , а не позивач. Позивач не довів факту правомірності володіння майном, оскільки в позовних матеріалах відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому останній не має права на відшкодування шкоди. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 13 березня 2024 року до участі у справі залучено ТзОВ «Радивилівмолоко», судове засідання відкладено на 09 квітня 2024 р. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, в поданій 02 липня 2024 року заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення за фактичним місцем реєстрації. Причину неявки в судове засідання останній не повідомив, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань, а також пояснень щодо суті спору суду не надсилав. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань не надсилав. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Відповідно до вказаної постанови судді 17 жовтня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в селі Підбереззя, по вулиці Центральній Луцького району, [PERSON] керував вантажним автомобілем МАЗ-АЦМ-72, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч, після чого автомобіль Mercedes зіткнувся з автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркований на узбіччі дороги. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 23.11.2022 року кримінальне провадження за\~ч.1 ст. 286 КК України було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. Із даної постанови про закриття кримінального провадження від 23.11.2022 р. вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , працюючий на посаді водія ТзОВ «Радивилівмолоко», 17 жовтня 2022 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи вантажним автомобілем МАЗ-АЦМ-72, державний номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz 200D. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. У резолютивній частині постанови зазначено, що вантажний автомобіль МАЗ-АЦМ-72, державний номерний знак [NUMBER] та свідоцтво про його реєстрацію передано на відповідальне зберігання представнику ТзОВ «Радивилівмолоко». Із відповіді на запит ТзОВ «Радивилівмолоко» адвокату Веремчуку В.В. вбачається, що [PERSON] станом на 17.10.2022 р. перебував у трудових відносинах із ТзОВ «Радивилівмолоко» та виконував у цей день о 12 годині 00 хв. свої трудові обов`язки. Транспортний засіб вантажно-харчова цистерна марки МАЗ, д.н. [NUMBER] , перебував у власності Товариства. До відповіді долучено Наказ № 491-к від 22.09.2022 р. про прийняття на роботу за підписом директора ТОВ «Радивилівмолоко», згідно якого [PERSON] прийнято на посаду водія автотранспортних засобів та закріплено за ним автомобіль МАЗ, номер державної реєстрації [NUMBER] . Відповідно до висновку судового експерта-автотоварознавця [PERSON] №-04-2023 від 31 січня 2023 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] станом на момент ДТП становила 77796 (сімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 29 копійок. Вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнта фізичного зносу внаслідок пошкодження автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , станом на дату дослідження 12 січня 2023 року складає 561694 (п`ятсот шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто чотири) гривні 50 копійок. Вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнта фізичного зносу внаслідок пошкодження автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , станом на дату дослідження 12 січня 2023 року складає 208894 (двісті вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 15 копійок. Сума матеріального збитку автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , станом на дату дослідження 12 січня 2023 року складає 77796 (сімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 29 копійок. Відповідно до рахунку №04 від 04 січня 2023 року та акту виконаних робіт №04 від 04 січня 2023 року вартість проведеної судової авто-товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку автомобіля Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , складає 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень. Як вбачається з копії заяви на видачу готівки від 14 березня 2023 року [PERSON] ПАТ «СГ «ТАС» виплатило 65040,00 гривень страхового відшкодування. [PERSON] є власником транспортного засобу Mercedes Benz 200D, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позивач просить суд відшкодувати різницю між фактичним розміром збитку та страховим відшкодуванням, яка становить 12\~755,71 грн. Матеріалами справи також встановлено, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рваної рани волосистої ділянки голови; осаднення м`яких тканин потилиці; забою грудної клітки; забою лівого плеча; забою поперекового відділу хребта; після травматичної міжреберної невралгії. У зв`язку з цим [PERSON] в період з 17 жовтня 2022 року по 07 листопада 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні. Дані обставини підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради». На підтвердження понесених позивачем витрат на лікування, останнім надано копії відповідних фіскальних чеків на загальну суму 5300,99 гривень. Отже, у даній справі позивач як користувач майна просить стягнути з відповідача майнову та моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яке є майном юридичної особи, з якою відповідач перебував на момент вчинення ДТП у трудових відносинах. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Пунктом 1 частини першої\~статті 395 ЦК України\~передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За\~статтею 398 ЦК України\~право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи те, що відповідно до статей\~386,\~395,\~396 ЦК України\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну. За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі\~\~\~\~статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху\~. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Тобто, право на відшкодування шкоди, заподіяної користувачу майна, належить особі, яка правомірно керувала транспортним засобом. Факт правомірності володіння майном підтверджується наявністю у позивача посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на цей транспортний засіб. Позивачем не долучено до матеріалів справи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв`язку з чим суд не може встановити правомірності володіння ним транспортним засобом та права на відшкодування шкоди. Відповідно до\~статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно приписів\~пункту 4 Постанови\~Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~№ 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» :\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Діяльність із використання, зберігання і утримання юридичною особою транспортного засобу, зокрема, вантажно-харчової цистерни марки МАЗ, д.н. [NUMBER] , має ознаки джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 6 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~№ 4 від 01 березня 2013 року надано роз`яснення, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191\~ЦК. Отже, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Відповідно до частини першої\~статті 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої\~статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. З аналізу змісту\~глави 82 ЦК України\~вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Судом встановлено, що власником транспортного засобу МАЗ, д.н. [NUMBER] , на час ДТП було Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко». З матеріалів справи також вбачається, що водій транспортного засобу МАЗ, д.н. [NUMBER] , [PERSON] на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» та займав посаду водія. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 31259168. Відтак, суд приходить до висновку, що володільцем джерела підвищеної небезпеки\~транспортного засобу МАЗ, д.н. [NUMBER] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко», яке відповідно до ст.1187 ЦК України повинне нести відповідальність за відшкодування шкоди,\~спричиненої\~потерпілій особі внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм товариства та бути відповідачем у справі. Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід відмовити повністю. Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed