Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулася в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з \~ [PERSON] \~ на\~її користь\~ борг\~в розмірі\~2\~540\~000\~грн.\~та сплачену\~суму судового\~збору.\~ Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05.10.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, оформлений розпискою. Відповідно до даної розписки позивачка передала, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 540 000 грн. Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався повернути суму позики до 15.11.2022, однак в обумовлений строк не повернув вказану суму, що є порушенням та невиконанням умов договору. Через порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення позики позивачка змушена звернутися до суду для захисту свої прав. Позивачка [PERSON] надіслала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність . Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Мандзій Н.К., в судове засідання не з`явилися повторно, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 05.10.2022 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, оформлений розпискою. Відповідно до даної розписки позивачка передала, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 540 000 грн. Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався повернути суму позики до 15.11.2022. Оригінал розписки від 05.10.2022 був оглянутий в судовому засіданні. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми (постанови ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст. 1049 ЦК України). Судом встановлено, що позикодавець [PERSON] виконала умови договору позики від 05.10.2022 та передала грошові кошти позичальнику [PERSON] , який, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг 15.11.2022 не повернув, про що свідчить наявність у позивачки боргового документа, який нею надано суду. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 05.10.2022 року відповідач позивачеві не повернув, тому сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] . За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати по справі згідно із ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 13 420 грн.

Outcome: approved