Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит та стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] на підставі заяви-договору від 16.02.2017 №ВВ4-30856-Ф/17-DOM було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використання електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк» відкрито договір споживчого кредиту №ВВ4-30856-Ф/17-DOM (розділ 4 Заяви-договору від 16.02.2017 №ВВ4-30856-Ф/17-DOM). Відповідно до договору Банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10 000 грн, максимальною - до 300\~000 грн із сплатою 36% річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.05.2023 має перед банком заборгованість у розмірі 11035,86 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.05.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] на підставі заяви-договору від 16.02.2017 №ВВ4-30856-Ф/17-DOM було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використання електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк» відкрито договір споживчого кредиту №ВВ4-30856-Ф/17-DOM (розділ 4 Заяви-договору від 16.02.2017 №ВВ4-30856-Ф/17-DOM). Відповідно до п.2.1 Заяви про приєднання - ця Заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк», Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (які розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах, та Клієнтом, реквізити якого зазначені у цій Заяві-договорі. Кредитний договір №ВВ4-30856-Ф/17-DOM від 16.02.2017 є договором приєднання. Відповідно до договору Банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10 000 грн, максимальною - до 300 000 грн. Згідно з умовами договору Відповідач отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтовною сумою\~10000 грн, максимальною - до 300000 грн із сплатою 36% річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Станом на 19.05.2023 заборгованість [PERSON] перед ПАТ АБ "Укргазбанк" за договором №ВВ4-30856-Ф/17-DOM від 16.02.2017 становить 11035,86 грн, з яких: 9222,33 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 1714,32 грн - прострочена заборгованість по відсотках; 99,21 грн заборгованість по платежах за ч.2\~ст.625\~ЦК України. Банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту від 01.10.2021 №2129/30836/2021, яка залишилася без реагування і відповіді відповідача, в зв`язку з чим банк звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18). Верховний Суд зробив висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до ст.12 ч.3,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі.

Outcome: approved