Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

В грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 20 липня 2021 року між\~товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 149507452, за умовами якого останній надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 9750,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,60 % за день строком повернення до 19 серпня 2021 року. Окрім цього, 20 травня 2021 року між\~товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група») та відповідачем було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3166209383/685422, за умовами якого останній надано кредит в розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % за день строком повернення до 18 червня 2021 року. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитних договорів не виконує, а також на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаними договорами, позивач просить стягнути з неї заборгованість: - \~ \~ \~ \~за договором кредитної лінії № 149507452 в сумі 34680,75 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу\~ 9750,00 грн та заборгованість за відсотками\~ 24930,75 грн; - \~ \~ \~ \~за індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 3166209383/685422 в сумі 16000,00 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу\~ 4000,00 грн та заборгованість за відсотками\~ 12000,00 грн. Заперечуючи відносно наведених позивачем обставин, представником відповідача подано до суду відзив, в якому вказано, що жодних первинних документів на підтвердження заборгованості по боргових зобов`язань позивачем не надано, виникнення таких заборгованостей та їх розмір підтверджується лише розрахунками заборгованості. При цьому доказів видачі кредиту та отримання відповідачем коштів у розмірі, заявленому позивачем, у матеріалах справи відсутні. Крім цього, належних та допустимих доказів, що підтверджують перехід права вимоги за договором кредитної лінії № 149507452 від первісного кредитора до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ТОВ «Таліон Плюс»), останнім не надано. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вказано, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитними договорами, оскільки не є первісним кредитором. Зауважує, що позивач не здійснював жодних нарахувань до відповідача по даних боргових зобов`язань. При цьому, вважаючи заперечення представника відповідача проти позову необґрунтованими, просить суд позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 20 липня 2021 року між\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 149507452, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 9750,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,60 % за день строком повернення до 19 серпня 2021 року. Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: MNV3AX29. Цього ж дня між\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 149507452 від 20 липня 2021 року. Платіжним дорученням № aeff877c-ddb5-49ee-9278-d24f6ba2a61a від 20 липня 2021 року підтверджується, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснено переказ коштів в сумі 9750,00 грн на платіжну картку № 4149-50ХХ-ХХХХ-6574: отримувач - [PERSON] , призначення платежу переказ коштів згідно договору № 149507452 від 20 липня 2021 року. Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною 31 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ТОВ «Таліон Плюс») та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено в новій редакції, згідно якої клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор (ТОВ «Таліон Плюс») зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнту (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») за плату на умовах, визначених договором. Сторони погодили, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 152 від 21 вересня 2021 року, ТОВ «Таліон Плюс» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 149507452 від 20 липня 2021 року. 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 149507452 в сумі 34680,75 грн, з яких: 9750,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 24930,75 грн заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 149507452 від 20 липня 2021 року, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вказаним договором за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 складає 34680,75 грн, з яких: 9750,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 24930,75 грн заборгованості за відсотками. Окрім цього, 20 травня 2021 року між\~ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3166209383/685422, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % за день строком повернення до 18 червня 2021 року. Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: R20361. Згідно інформаційної довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» від 26 жовтня 2023 року, 20 травня 2021 року через платіжний сервіс «Platon» була проведена транзакція: номер транзакції 32150-84003-75894, сума транзакції 4000,00 грн, дата та час проведення транзакції 2021-05-20 14:00:02, номер картки - 414950ХХХХХХ6574. 24 червня 2021 року та 23 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткові угоди № 2 до договору про надання фінансового кредиту № 3166209383/685422 від 20 травня 2021 року, згідно яких сторони погодили продовжити строк дії договору до 23 липня 2021 року та 22 серпня 2021 року відповідно. Додаткові угоди підписані відповідачем з використанням електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: R97292, R16266. В подальшому ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3166209383/685422 в сумі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу\~та 4500,00 грн заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3166209383/685422 від 20 травня 2021 року, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вказаним договором за період з 19.04.2022 по 30.11.2023 складає 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу\~та 4500,00 грн заборгованості за відсотками. Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку. За правилом частини першої\~статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані договори були укладені сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор\~це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Всупереч умов укладених кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копії кредитних договорів, які укладені між сторонами, договори про відступлення прав вимоги, витяги з реєстру боржників, розрахунки заборгованості, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які нею не повернуті, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» шляхом стягнення з відповідача сум заборгованості. При цьому, суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~статтею 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням\~статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Доводи представника відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження отримання грошових коштів, відсутні докази, які підтверджують наявність заборгованості спростовуються матеріалами справи. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа№732/670/19), від 12.01.2021(справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа №280/4456/20), від 09.02.2023 (справа №640/7029/19)). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано і не представлено належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Відповідач не надала суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на її рахунок, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є первісним кредитором та не є банківською установою. Тобто [PERSON] не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними кредитними договорами і взяті на себе зобов`язання остання не виконала, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Твердження представника відповідача щодо того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними доказами набуття права вимоги за кредитними договорами до [PERSON] спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. З урахуванням вищевикладеного, позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід задовольнити. Задовольняючи позов, відповідно до\~статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved