Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

18.03.2024 представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинська О.А., звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 в сумі 9508,40 грн., та судовий збір 3028,00 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 01.12.2021 з відповідачем укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. Відмови від приєднання до договору споживачем подано не було. Згідно довідки з реєстру територіальної громади №2023/009539591 (наданої [PERSON] ) відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є власником даної квартири. З 01.07.2014 відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Відповідно до опитувального листа споживача теплової енергії, виготовленого ліцензованою організацією на замовлення управителя будинку ЛКП «Айсберг», житловий будинок №12 приєднано до системи централізованого теплопостачання і відповідно до такого вбачається, що квартира [ADDRESS] даного будинку приєднана до послуги з постачання теплової енергії. Зазначає, що квартира [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії. Відповідно, нарахування кількості та вартості послуги з постачання теплової енергії за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023, та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що по особовому рахунку відповідач здійснювала часткові оплати, такі є погашенням боргу попередніх періодів, тобто до 01.01.2023. Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Отже, у відповідача виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, яка станом на 15.03.2024 за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 складає 9508,40 грн. Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через небажання відповідача здійснювати оплату за надані послуги з централізованого опалення позивачеві, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2024 позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 в сумі 9508,40 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. 03.06.2024 представник відповідача - адвокат Янків І.М., який діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний Суд» звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2024 у цивільній справі №461/2360/24, у якій просить скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 01.02.2024 в сумі 9508,40 грн. та суму судового збору в розмірі 3028 грн. Зазначив, що управителем будинку ЛМКП «Айсберг» та ПП «Теплокомпактсервіс» 24.05.2023 було проведено відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується складеним в цей же день за участю [PERSON] та вищеперерахованих осіб актом про відокремлення (відключення) квартири/ нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/ постачання гарячої води. З вищевикладеного випливає, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» нараховував [PERSON] оплату за нібито надані послуги в період часу, коли остання таких послуг отримувати не могла, оскільки квартира була відключена від мереж централізованого опалення. 10.06.2024 представником відповідача - адвокатом Янківим І.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, з огляду на наступне. 24.05.2023 ЛМКП «Айсберг» - балансоутримувачем будинку в якому розташована квартира та ПП «Теплокомпактсервіс» в присутності відповідача було проведено відключення опалювальних приладів її квартири від мереж позивача, відповідно, з вказаної дати відповідач не могла отримувати від позивача послуги з постачання теплової енергії для опалення квартири. Зазначає, що [PERSON] з 23.05.2023 не зобов`язана сплачувати позивачу за постачання теплової енергії до її квартири, але зобов`язана сплачувати свою частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Позивачем в позовній заяві помилково вказується, що квартира відповідача обладнана будинковим приладом обліку теплової енергії, таким приладом обладнано будинок, в якому розташована квартира [PERSON] 17.06.2024 представником відповідача - адвокатом Янківим І.М. долучено до матеріалів справи контррозрахунок заборгованості [PERSON] перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Ухвалою суду від 17.06.2024 заяву представника відповідача - адвоката Янківа І.М. в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2024 у справі №461/2360/24 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, призначено справу до розгляду у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.06.2024 представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинською О.А. подано відповідь на відзив, в якій зазначила наступне. Житловий будинок [ADDRESS] приєднано до мереж централізованого опалення, де ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає послуги з теплопостачання мешканцям будинку. Нарахування відповідачу позивач проводить згідно діючого Порядку розподілу обсягу спожитої теплової енергії визначеного статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, згідно Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022, та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Відповідно до вищевказаного порядку позивач й зазначає, що квартирі [ADDRESS] проводяться нарахування згідно комерційного (будинкового) приладу обліку теплової енергії оскільки, статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що обсяг відповідної комунальної послуги, визначається за допомогою вузла комерційного обліку та розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії, оскільки у квартирі відповідача розподільчі прилади обліку відсутні, нарахування здійснюються за показами комерційного (будинкового) приладу обліку теплової енергії. Відповідач зареєстрована, проживає та є власником квартири у [ADDRESS] відповідно, є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01.07.2014. Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (квартира [ADDRESS] ), а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Разом з тим, відповідач у період з 01.01.2023 по 01.02.2024 припинила здійснювати оплату послуг з постачання теплової енергії, не повідомила про причини свого рішення, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для відновлення своїх прав та інтересів. 04.04.2024, будучи обізнаною про перебування справи у суді [PERSON] звернулася до позивача з заявою №14052 з проханням укласти договір розтермінування вищевказаної заборгованості, яка станом на 01.03.2024 складає 9615,84 грн. Відповідно, [PERSON] визнала позовні вимоги у повному обсязі, що підтверджується належними та достовірними доказами. У своєму відзиві відповідач вказує, що не користується послугами з теплопостачання, оскільки таке відсутнє, однак таке твердження не звільняє споживача від обов`язку оплати наданих їй послуг. Житловий будинок [ADDRESS] , у якому мешкає відповідач, підключений до мереж централізованого опалення, що підтверджується опитувальним листом споживача теплової енергії, виготовленим проектною організацією на замовлення управителя будинку ЛКП «Айсберг». Інформації щодо відключеної квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення у цьому житловому будинку у вказаному опитувальному листі немає. Зазначає, що відповідач не зверталася до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з жодними заявами про відключення квартири від мереж централізованого опалення, не повідомляла про виконання робіт із відокремлення (відключення) та не надавала акт про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення як цього вимагає порядок. 02.02.2024 [PERSON] повідомила про здійснене нею відключення квартири від мереж централізованого опалення, просила направити представника підприємства для складання акту прихованих робіт та акту про відключення квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] від мереж централізованого опалення як цього вимагає порядок. 07.03.2024 преставниками позивача було проведено обстеження квартири, за результатами якого встановлено, що реконструкція будинкової системи була проведена не в повному обсязі. Акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення складений та підписаний за участю представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» 07.03.2024. А тому, наданий відповідачем акт від травня 2023 року не є належним та допустимим доказом, оскільки порушує діючі норми права та не відповідає встановленому порядку відключення квартири від мережі центрального опалення. Таким чином, незалежно від споживання послуги з теплопостачання або відмови від її споживання, враховуючи те, що відповідач у даній справі самовільно відключила свою квартиру від мережі централізованого опалення та не вирішила у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, вона зобов`язана оплатити надані послуги. Щодо долученого до матеріалів справи представником відповідача контррозрахунку, представник позивача з таким не погоджується, оскільки такий проведено невірно та з порушеннями діючих норм права. Також звертає увагу суду, що здійснена відповідачем оплата у січні 2023 року у сумі 2522,10 грн. - це оплата за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 31.12.2023, борг за які станом на 01.01.2023 складав 2522,07 грн., та яка позивачем була врахована. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позові вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача - адвокат Янків І.М. (в режимі відеоконференції) проти задоволення позовних вимог заперечив частково, просив задоволити такі частково з врахуванням поданого ним контррозрахунку заборгованості. Просив суд врахувати, що в березні 2023 представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» не з`явився для проведення відключення квартири від мереж централізованого опалення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, входячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/009539591 від 21.11.2023, [PERSON] зареєстрована та проживає з 17.08.2022 за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2024 скасовано судовий наказ Галицького районного суду м. Львова від 17.11.2023 (справа №461/9744/23, провадження №2-н/461/1434/23) про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, р/ [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ЄДРПОУ 05506460) заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 в сумі 5185 гривень 08 копійок. та суми сплаченого судового збору в розмірі 268 гривень 40 копійок. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1, 4 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-УІІІ, Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.2 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що предметом регулювання цього Закону, в тому числі, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. За змістом п.5 ч.2 ст.7 Закону, споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно ч.1 ст.13 даного Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. На виконання даних вимог Закону, 01.12.2021 ЛМКП «Львівтеплоенерго» з відповідачем укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який за своєю правовою природою є публічним договором приєднання, типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. Зазначений договір розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю пописаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відмови від приєднання до договору споживачем подано не було. Факт укладення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії підтверджується і стороною відповідача у поданому відзиві на позовну заяву. В силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язання по оплаті наданих послуг, заборгованість за період з 01.03.2023 по 01.02.2024 за послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , становить 9508,40 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, долученим представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» до матеріалів справи. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що відповідач частково заперечує наявну заборгованість перед ЛМКП «Львівтеплоенерго», покликаючись на те, що 24.05.2023 було проведено відключення квартири за адресою: [ADDRESS] , від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Щодо вказаних покликань сторони відповідача, суд зазначає наступне. Процедуру із дотриманням якої споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води передбачено Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 №169. Так, розділом ІІІ вказаного Порядку визначений порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП. Зокрема, вказаним Порядком встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії (орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку). Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення). Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги. В обґрунтування заперечень із покликанням на факт відключення належної [PERSON] квартири від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання з 24.05.2023, стороною відповідача долучено до матеріалів справи акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, стояків, під`їзду) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, підписаного [PERSON] , представником ЛМКП «Айсберг» та представником ПП «Теплокомпактсервіс». Разом з тим, суд зазначає, що вказаний документ жодним чином не є належним доказом факту відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП у передбаченому законом порядку станом на час виникнення між сторонами справи спірних правовідносин. Зокрема, долучений до матеріалів справи акт про відключення від 24.05.2023 не підписаний представником ЛМКП «Львівтеплоенерго», а відповідно до вимог вищенаведеного Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 №169, лише після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги. Факт підключення квартири [ADDRESS] , в спірний період підтверджується також наявним в матеріалах справи опитувальним листом споживача теплової енергії, у якому інформація щодо відключення вказаної квартири від мережі централізованого опалення відсутня. Так, представником позивача долучено до матеріалів справи заяву [PERSON] від 08.02.2024 до ЛМКП «Львівтеплоенерго», в якій остання просить скерувати представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» для обстеження та підписання акту про відключення квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , згідно дозвільних документів. 07.03.2024 за участі [PERSON] , представника ЛМКП «Айсберг», представника ПП «Теплокомпактсервіс» та представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» складено та підписано акт, відповідно до якого сторони підтвердили відключення від мереж ЦО і ГВП квартири (нежитлового приміщення, стояків, під`їзду) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Таким чином, акт про відключення, відповідно до вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 №169, складений лише 07.03.2024. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Зі змісту ст.ст.76-80 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт, що в період 01.01.2023 по 01.02.2024, квартира за адресою: [ADDRESS] , була відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП, і, відповідно, позивачем, як теплопостачальною організацією, послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою не надавалися, зважаючи що таке відключення споживача від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійнодіючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади і з дотримання споживачем процедури визначеної Порядком, відповідачем суду не було представлено. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 по справі №6-1706 цс 15, № 6-1192цс15 та постанові від 19.08.2019 по справі №226/1437/16-ц, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчать про виконання послуг позивачем... а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Відтак, оскільки, представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» надано докази на підтвердження надання послуг постачання теплової енергії та їх обґрунтованості, обґрунтовано розрахунок заявленої до стягнення суми, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за теплопостачання знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, так як відповідач у встановленому законом порядку не відмовлялася від надання послуг позивачем, належних та допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для звільнення від оплати, відповідачем не надано, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Окрім цього, судом встановлено, що при зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved