Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

21 лютого 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 03 вересня 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0017/09/2019/0054, за умовами якого позичальнику (відповідачу) видано кредит в розмірі 295000 грн. на строк до 02 вересня 2026 року зі сплатою процентів\~ за користування кредитом. В супереч умовам кредитного договору відповідач не виконує свої обов`язки зі своєчасного погашення кредитної заборгованості відповідно до встановленого графіку, у зв`язку з чим станом на 30.01.2024 має заборгованість перед позивачем в розмірі 238887,87 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом в розмірі 157476,19 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 42571,17 грн., поточної заборгованості за процентами в розмірі 2382,24 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 36458,27 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором із [PERSON] 03 вересня 2019 року було укладено договір поруки № 0017/09/2019/0045-Р, за умовами якого остання зобов`язалася перед банком відповідати за виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку заборгованість у вищенаведеному розмірі, а також стягнути з останніх пропорційно сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заяв та клопотань від відповідачів, в тому числі заяв по суті справи, до суду не надходило. Будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, відповідач 2 [PERSON] в судове засідання щонайменше двічі поспіль не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача та відповідач 1 [PERSON] вважали можливим розглядати справу у її відсутність. З даною позицією погодився й суд. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог, заперечував проти задоволення усного клопотання відповідача [PERSON] про розстрочення виконання судового рішення. Відповідач [PERSON] проти позову та розміру наведеної в позовній заяві заборгованості не заперечував, визнав фактичні обставини справи. Просив розстрочити виконання судового рішення, наголошуючи на тому, що не зможе відразу виплатити заборгованість в повному обсязі. Просив встановити графік виплати заборгованості в розмірі не більше 10000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. 03 вересня 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0017/09/2019/0054, за умовами якого позичальнику (відповідачу 1) видано кредит в розмірі 295000 грн. на придбання автомобіля на строк із 03 вересня 2019 року до 02 вересня 2026 року зі сплатою процентів\~ за користування кредитом (а.с.5-9). Згідно з п. 1.3.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 14,29 % річних та є фіксованою. Згідно з п. 1.3.2 Кредитного договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 19,29 % річних та є фіксованою. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку № 2 до цього Договору ( а.с. 10зв 11), та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5626 грн. (періодичний платіж) щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця шляхом внесення коштів на рахунок № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] , відкритий в АБ «Укргазбанк». Відповідно до п. 4.2.3. договору банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій у випадку несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на 1 календарний місяць), що випливають з договору.\~ Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти на поточний рахунок автосервісної філії «Бліц-авто»\~ ПАТ «Українська автомобільна корпорація».\~ Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов`язання з повернення кредиту не виконував належним чином і станом на 30 січня 2024 року у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 238887,87 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом в розмірі 157476,19 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 42571,17 грн., поточної заборгованості за процентами в розмірі 2382,24 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 36458,27 грн. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22-23) та виписками по рахунку позичальника (а.с.24-42). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом частини першої статті 546 та статті 547 ЦК України порука є одним із видів забезпечення зобов`язання, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми. Як вбачається з матеріалів справи, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0017/09/2019/0054 від 03 вересня 2019 року було укладено договір поруки № 0017/09/2019/0045-Р з [PERSON] ( а.с.12-13 ). Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 0017/09/2019/0054 від 03 вересня 2019 року, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 02 вересня 2026 року повернути кредит у розмірі 295000 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування, виходячи з 14,29 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 19,29 % річних, а також комісії та неустойки у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором.\~ Частинами першою та другою статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. З урахуванням статей 553-554 ЦК України, договір поруки укладається кредитором за зобов`язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Оскільки порука є договірним зобов`язанням, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми (частина перша статті 547 ЦК України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, унаслідок чого у сторін виникають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачами не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, не доведено виконання ними зобов`язань в повному обсязі та припинення відповідальності поручителя. Відповідачі не висловили жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів якими вони обґрунтовуються. Таким чином, суд вважає за необхідне заявлені вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість станом на 30 січня 2024 року у загальному розмірі 238887,87 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом в розмірі 157476,19 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 42571,17 грн., поточної заборгованості за процентами в розмірі 2382,24 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 36458,27 грн. Клопотання відповідача 1 [PERSON] про розстрочку виконання судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки заявлено у спосіб не передбачений ст. 435 ЦПК. Крім того заборгованість стягнуто в солідарному порядку з двох боржників, а отже неможливість її погашення одним з солідарних боржників не є підставою для розстрочки виконання судового рішення, оскілки не виключається можливість погашення заборгованості іншим солідарним боржником. Також відповідно до ч.5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Зважаючи на розмір заборгованості в сумі 238887 грн. та доводи [PERSON] про спроможність сплати ним заборгованості у розмірі 10000 грн. на місяць, суд вимушений буде розстрочити виконання судового рішення на 24 місяці, що не відповідає положенням ч. 5 ст. 435 ЦПК. При розподілі судових витрат, суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3583,32 грн. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача, позовні вимоги якого задоволені в повному обсязі, з кожного з відповідачів необхідно стягнути по1/2 частині суми сплаченого позивачем судового збору, оскільки солідарного обов`язку сплати судового вимогами ЦПК не передбачено.\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved