Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

15.05.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд: - визнати в порядку спадкування за законом [PERSON] , [INFO] , (паспорт серія [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області від 05.11.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) як спадкоємцем I черги, право власності на майно [PERSON] , померлої [INFO] , а саме визнати право власності на: - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-шафа, 6-балкон, загальною площею 29.1 кв.м., житловою площею 17.1 кв.м, реєстраційний номер майна: 36713256, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-балкон, загальною площею 20.5 кв.м, житловою площею 10.8 кв.м, реєстраційний номер майна 20184341, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області від 05.11.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] мав матір [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області від 22.08.1994 серія [NUMBER] . Матір Позивача [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-шафа, 6-балкон, загальною площею 29.1 кв.м, житловою площею 17.1 кв.м, реєстраційний номер майна: 36713256, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Померлій [PERSON] за життя належала 1/3 квартири на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1999, видано розпорядженням відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» № 6846 від 20.12.1999 р. та 1/6 квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878631 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В: - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-балкон, загальною площею 20.5 кв.м, житловою площею 10.8 кв.м, реєстраційний номер майна 20184341, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Померлій [PERSON] 1/3 квартири належить на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2007, видано розпорядженням виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 9566 від 09.08.2007 та 1/6 квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878633 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В. Окрім того, за життя мати позивача [PERSON] , [INFO] проживала з громадянином [PERSON] , [INFO] , який також претендує на спадкове майно, як спадкоємець четвертої черги, хоча і стосунки з його покійною матір`ю не були узаконені. З огляду на такі обставини, при визнанні за позивачем права власності в порядку спадкування, необхідно встановити відсутність будь-яких спадкових прав [PERSON] відносно спадкового майна мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В установленому порядку позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, надав усі необхідні документи, однак отримав від нотаріуса відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщин у до майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Інші спадкоємці першої черги відсутні, батько позивача та чоловік [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2010 року. На момент смерті [PERSON] та позивач проживали разом за адресою [ADDRESS] . [PERSON] проживала також зі співмешканцем [PERSON] [INFO] , який претендує на нерухоме майно померлої. Таким чином між Позивачем та Відповідачем виник майновий спір стосовно вищезазначеного нерухомого майна. Ця підстава стала перешкодою для подальшого розгляду спадкової справи та належного розподілу спадщини. У зв`язку з тим, що іншої можливості, ніж в судовому порядку, оформити спадщину немає, позивач змушений звернутися до суду з цією заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2024 року було витребувано з Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області належним чином завірену копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 17.06.2024 року від Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла інформаційна довідка щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явились. У судове засідання позивач, не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 17.06.2024 року надав до канцелярії суду заяву відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області від 05.11.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] мав матір [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області від 22.08.1994 серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, матір позивача [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя спадкодавцю [PERSON] на праві власності належало наступне майно: - однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-шафа, 6-балкон, загальною площею 29.1 кв.м, житловою площею 17.1 кв.м, реєстраційний номер майна: 36713256, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Померлій [PERSON] 1/3 квартири належала за життя на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1999, видано розпорядженням відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» № 6846 від 20.12.1999 р. та 1/6 квартири належала за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878631 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В: - однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-балкон, загальною площею 20.5 кв.м, житловою площею 10.8 кв.м, реєстраційний номер майна 20184341, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Померлій [PERSON] 1/3 квартири належала за життя на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2007, видано розпорядженням виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 9566 від 09.08.2007 та 1/6 квартири належала за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878633 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В. Сторонами по справі визнається факт, що за життя мати позивача [PERSON] , [INFO] проживала з громадянином [PERSON] , [INFO] , який також претендує на спадкове майно як спадкоємець четвертої черги. В установленому порядку позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, надав усі необхідні документи, однак отримав від нотаріуса відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину до майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] та позивач проживали разом за адресою [ADDRESS] . [PERSON] проживала також зі співмешканцем [PERSON] [INFO] , який претендує на нерухоме майно померлої. Таким чином між Позивачем та Відповідачем виник майновий спір стосовно вищезазначеного нерухомого майна. Ця підстава стала перешкодою для подальшого розгляду спадкової справи та належного розподілу спадщини. Так судом встановлено, відповідно до заяви [PERSON] від 17.06.2024 року вбачається, що відповідач заявлені вимоги [PERSON] визнає, та підтверджує обставини наведені позивачем в позовній заяві та зазначає, що він не має претензій щодо спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що відповідно до листа завідувача Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Олександра Саданова від 12.06.2024 року за № 604/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] не заводилась. Відповідно до довідки № 212 виданої паспортистом ЖЕО-1 вбачається, що станом на 15.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить наступне майно: - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-шафа, 6-балкон, загальною площею 29.1 кв.м, житловою площею 17.1 кв.м, реєстраційний номер майна: 36713256, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . 1/3 квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1999, видано розпорядженням відкритого акціонерного товариства по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» № 6846 від 20.12.1999 р. та 1/6 квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878632 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В.; - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-балкон, загальною площею 20.5 кв.м, житловою площею 10.8 кв.м, реєстраційний номер майна 20184341, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . 1/3 квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2007, видано розпорядженням виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 9566 від 09.08.2007 та 1/6 квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРС № 878634 від 07.06.2012 посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В. У п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Судом встановлено, що інші спадкоємці першої черги відсутні, батько Позивача та чоловік [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2010. Стаття 328\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно змісту ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.131\~ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», рішення суду є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, а тому суд повинен неухильно дотримуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення в цивільній справі, яке може бути законним тільки тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норми п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду по справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року, визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову. Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після померлого спадкодавця, оскільки він проживав з матір`ю [PERSON] до дня її смерті. Висновки суду. На даний час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є [PERSON] , який проживав разом з померлою [PERSON] та під час розгляду справи визнав позовні вимоги [PERSON] , та відмовився від претензій щодо спадкового майна померлої. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, немає. Суд вважає, що Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котрий є спадкоємцем за законом, фактично прийняв спадщину оскільки проживав з спадкоємцем та прийняв у користування спадкове майно, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане нерухоме майно в нотаріальній конторі не може. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на та, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, яке приймається судом, суд вважає, що оскільки позовні вимоги позивача не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що іншим (крім судового) шляхом захистити право позивача неможливо, тому вважає за можливе визнати в порядку спадкування за законом [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцем I черги, право власності на майно [PERSON] , померлої [INFO] , а саме визнати право власності на: - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-шафа, 6-балкон, загальною площею 29.1 кв.м, житловою площею 17.1 кв.м, реєстраційний номер майна: 36713256, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - 1/2 однокімнатної квартири, яка складається у цілому 1-коридор, 2- житлова, 3-кузня, 4-санвузол, 5-балкон, загальною площею 20.5 кв.м, житловою площею 10.8 кв.м, реєстраційний номер майна 20184341, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

Outcome: approved