Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив визначити йому додатковий строк, тривалістю три місяці для подання до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С., заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування якого позивач вказав, що померлий [PERSON] за життя склав заповіт на його ім`я, в якому заповів йому земельну ділянку площею 4,8454 га, кадастровий номер 6323986000:01:000:0102, яка знаходиться на території Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області. Позивач не зміг у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через введення в Україні воєнного стану, який діє і зараз. Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Пізніше Постановою КМУ від 09.05.2023 року №469 строк для прийняття спадщини знову був скорочений до 6-ти місяців з моменту відкриття спадщини. Така мінливість законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини в період воєнного стану фактично позбавила позивача реалізувати його спадкове право, оскільки при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено через те, що ним такий строк було пропущено. Зважаючи на вище вказане, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу за наявними у ній матеріалами. Приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С., у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,8454 га, кадастровий номер 6323986000:01:000:0102, знаходиться на території Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області, та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.16). За життя [PERSON] було складено заповіт на ім?я позивача [PERSON] , який був посвідчений секретарем Садівської сільської ради Лозівського району, Харківської області [PERSON] 02.11.2018 року, зареєстровано в реєстрі за №51 (а.с.12). Позивач не зміг у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через введення в Україні воєнного стану та мінливість законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини в період воєнного стану. Пізніше, звернувшись до нотаріуса, він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.03.2024 року за вих. №150/02-31, в якій приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. вказала, що ним пропущено строк для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с.15). Зважаючи на вище вказане, позивач просив надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказував на воєнний стан та мінливість законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини в період воєнного стану. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved