Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить суд ухвалити рішення яким встановити юридичний факт належності за життя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, які розміщені по [ADDRESS] . Встановити юридичний факт належності за життя [PERSON] , яка померла [INFO] земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] : - площею 0,0850га кадастровий номер 5922981200:01:001:0271 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - площею 0,2300га кадастровий номер 5922981200:01:001:0267 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] на розміщені по [ADDRESS] : житловий будинок садибного типу шлакоблочний обкладений цеглою під літ.«А» 1972р. побудови з верандою цегляною літ.«а» загальною площею 75,5м2, житловою площею 37,3м2, сарай цегляний під літ.«Б»; літню кухню дерев`яну під літ.«В»; погріб цегляний під літ.«п/г»; вбиральню дощату під літ.«Г»; огорожу метал, дошки під літ.«№1-2»; земельну ділянку площею 0,0850 га кадастровий номер 5922981200:01:001:0271 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,2300га кадастровий номер 5922981200:01:001:0267 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності не заперечує проти позовних вимог. В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] в с.Будилка Лебединського (нині Сумського) району Сумської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 листопада 1967р. (а.с. 8). Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було укладено 18 листопада 1966 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 18 листопада 1966 р. (а.с. 9). 15 квітня 1970 р. батьками позивача був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розміщені в [ADDRESS] ) на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області та зареєстрованого в Книзі для запису нотаріальних дій під №19, як органом, якому були надані на той час повноваження на вчинення таких нотаріальних дій (а.с. 10). В силу положень ст.ст. 22, 23 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, чинного на момент укладення договору купівлі-продажу будинку від 15 квітня 1970 р. придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами являвся спільною власністю батьків позивача - [PERSON] та [PERSON] При цьому згідно записів погосподарської книги № 6 особовий рахунок №457 Будильської сільської ради головою господарства, розташованого по [ADDRESS] значиться [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 04 лютого 2009р. вих.№135 (а.с. 11). Рішенням виконавчого комітету Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» від 19 листопада 1993р. №37 (а.с. 12) [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,37га, в т.ч. площею 0,04га для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,33га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому на вказані земельні ділянки по [ADDRESS] була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно якої були уточнені площі земельних ділянок та присвоєні їм кадастрові номери: площею 0,0850 га кадастровий номер 5922981200:01:001:0271 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,2300га кадастровий номер 5922981200:01:001:0267 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 20 січня 2024р., сформованих в Кабінеті користувача єдиної бази даних звітів про оцінку на офіційному сайті «Фонду державного майна України» (а.с. 44, 45,46) вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельних ділянок під ними, щодо яких заявлені позовні вимоги становить: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 110913,72грн.; земельної ділянки площею 0,085га з кадастровим номером 5922981200:01:001:0271 - 5135,25грн.; земельної ділянки площею 0,2300га з кадастровим номером 5922981200:01:001:0267- 6839,22грн., а відповідно їх загальна вартість становить 122\~888,19грн. [INFO] в с. Будилка Лебединського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06 жовтня 2003р. (а.с. 35). Спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] прийняли за законом його дружина, мати позивача [PERSON] та безпосередньо сам позивач, оскільки на момент смерті вони були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Будильського старостинського округу виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 12 грудня 2023р. вих.№331 9а.с. 36). Заповіт Будильською сільською радою Лебединського району Сумської області від імені [PERSON] не посвідчувався. [INFO] в с.Будилка Лебединського району Сумської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19 грудня 2012р. (а.с.37). Спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . прийняв за законом позивач, оскільки на момент смерті він був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Будильського старостинського округу виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 12 грудня 2023р. вих.№330 (а.с. 38) Заповіт Будильською сільською радою Лебединського району Сумської області від імені [PERSON] не посвідчувався. Батьки позивача не зареєстрували в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» право власності на належний їм житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та не отримали державних актів на право власності на земельні ділянки. Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 18 грудня 2008р. вих.№2899 (а.с. 39) та технічного паспорта (а.с. 40-42) по [ADDRESS] розміщені: житловий будинок садибного типу шлакоблочний обкладений цеглою під літ.«А» 1972р. побудови з верандою цегляною літ.«а» загальною площею 75,5м2, житловою площею 37,3м2; сарай цегляний під літ.«Б»; літня кухня дерев`яна під літ.«В»; погріб цегляний під літ.«п/г»; вбиральня дощата під літ.«Г»; огорожа метал, дошки під літ.«№1-2». Ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положення ст.ст.22, 23 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, чинного на момент укладення договору купівлі-продажу будинку від 15 квітня 1970 р., якими встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України\~від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. №7 у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (Цивільним кодексом України. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії спадкової справи (а.с. 58-66) встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилася. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилася. Заповіт від імені [PERSON] не посвідувався. Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України\~від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти належності [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, які розміщені по [ADDRESS] . Також наданими документами підтверджується факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] . Тому Суд вважає за необхідне задовольниити позовні вимоги в повному обсязі та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] на розміщені по [ADDRESS] житловий будинок садибного з надвірними побудовами та відповідні земельні ділянки. Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія [NUMBER] від 10 лютого 2017р., а відтак він звільнений від сплати судового збору за подачу даної позовної заяви.

Outcome: approved