Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої державної допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. та суму надміру виплаченої державної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї у розмірі 2100 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з червня 2021 року відповідач перебуває на обліку в управлінні, звернувшись із заявами про призначення державної допомоги при народженні дитини та державної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї. На підставі поданих документів, відповідачу була призначена та виплачувалась державна допомога на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї та допомога при народженні дитини. При призначенні допомоги [PERSON] була попереджена про порядок відмови в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та про необхідність повернення надміру виплачених коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, змін обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. 06.04.2023 управління отримало рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 29.03.2023 «Про негайне відібрання дітей від матері та влаштування їх до сім`ї патронатного вихователя», відповідно до якого було негайно відібрано неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей. Відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Згідно з п. 13 указаного Порядку, виплата допомоги припиняється у разі відібрання дитини в отримувача без позбавлення батьківських прав. Виплата припиняєтеся з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини за рішенням органу, який призначив допомогу. Аналогічні порядок та підстави припинення виплати допомоги передбачені п. 11 Порядку виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 № 250. Таким чином, виплату допомоги при народженні дитини та допомоги на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї [PERSON] припинено з 01.04.2023. Також позивач указує на те, що відповідно до п. 49 Порядку № 1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги. Аналогічний обов`язок передбачений Порядком № 250. Позивач зазначає, що відповідач повинна була повідомити управління про виникнення обставин, які призводять до припинення виплат, однак не здійснили таких дій, внаслідок чого у квітні 2023 року отримала кошти соціальних допомог безпідставно внаслідок своїх недобросовісних дій. 20.04.2023 та 05.03.2024 [PERSON] направлялись листи у яких повідомлялось про припинення виплат та необхідність повернення переплати надміру виплаченої соціальної допомоги, однак до моменту звернення до суду такі кошти добровільно не сплачені. [PERSON] відзиву на позов не подала. Ухвалою від 17.04.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою її реєстрації, а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вважав за можливе справу розглянути без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 01.09.2021 [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради із заявою про призначення допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини (а.с. 9). Також, 08.09.2021 [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради із заявою про призначення державної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с. 10-11). Рішенням від 13.09.2021 [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини з 01.09.2021 по 31.08.2024 в розмірі 860,00 грн. (а.с. 12). Крім того, рішенням від 09.09.2021 [PERSON] призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях з 01.09.2021 по 28.02.2027 в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 13). З 01.03.2022 розмір допомоги становив 2100,00 грн. (а.с. 14). 29.03.2023 виконавчим комітетом Лебединської міської ради Сумської області ухвалено рішення № 89 «Про негайне відібрання дітей від матері та влаштування їх до сім`ї патронатного вихователя» відповідно до якого орган опіки і піклування вирішив негайно відібрати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей. Також вирішено влаштувати дітей у сім`ю патронатного вихователя (а.с. 15). Як зазначає позивач, після отримання указаного рішення, з 01.04.2023 виплата державної допомоги [PERSON] була припинена. Листом від 20.04.2023 № 01-07/594 [PERSON] було повідомлено про те, що у зв`язку з відібранням дітей їй припинено виплату державної допомоги, та у зв`язку із цим необхідно повернути надлишково нараховану допомогу в розмірі 2100,00 грн. та 860,00 грн. (а.с. 20). Доказів направлення такого листа та його отримання відповідачем суду надано не було. Крім того, листом від 05.03.2024 № 01-07/340 [PERSON] було повторно повідомлено про те, що у зв`язку з відібранням дітей їй припинено виплату державної допомоги, та у зв`язку із цим необхідно повернути надлишково нараховану допомогу в розмірі 2100,00 грн. та 860,00 грн. (а.с. 21). Доказів направлення такого листа та його отримання відповідачем суду також не надано. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Конституції України, гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Згідно з ч. 1 ст. 3 цього Закону, призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: 1) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; 2) допомога при народженні дитини, одноразова натуральна допомога «пакунок малюка»; 2-1) допомога при усиновленні дитини; 4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 5) допомога на дітей одиноким матерям; 5-1) допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (далі - Порядок № 1751). Так, відповідно до п. 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Згідно з п. 13 Порядку № 1751 виплата допомоги припиняється у разі відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Відповідно до п. 49 Порядку № 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Також, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 № 250 затверджено Порядок виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, який визначає умови призначення і виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (п. 1). Відповідно до п. 3 Порядку № 250 допомога призначається і виплачується громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України, а також особам, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту. Згідно з п. 4 Порядку № 250 (в редакції, чинній на момент звернення відповідача із заявою) призначення і виплата допомоги здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання особи, яка претендує на призначення допомоги (далі - заявник). Згідно з п. 11 Порядку № 250 виплата допомоги припиняється у разі відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення його батьківських прав. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу соціального захисту населення, який призначив допомогу. Відповідно до п. 15 Порядку № 250 отримувач допомоги у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язаний у десятиденний строк повідомити про це органам соціального захисту населення. Згідно з п. 15-1 Порядку № 250 якщо багатодітною сім`єю приховано відомості або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення допомоги, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Як свідчать обставини даної справи, підставою для припинення виплати [PERSON] державної допомоги було рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 29.03.2023 № 89 «Про негайне відібрання дітей від матері та влаштування їх до сім`ї патронатного вихователя». Порядок відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав врегульовано ст. 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 указаної статті суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. При цьому частина 2 ст. 170 Сімейного кодексу України передбачає, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Аналіз наведених положень Сімейного кодексу України свідчить про те, що рішення про відібрання дітей у батьків може прийняти виключно суд. Ініціювати перед судом питання про відібрання дітей може орган опіки та піклування або прокурор. Негайне відібрання дітей також можливе за рішенням органу опіки та піклування або прокурора, однак як свідчать положення ст. 170 Сімейного кодексу України, такий захід є тимчасовим та зобов`язує відповідних суб`єктів в будь-якому випадку звернутись до суду для вирішення такого питання. В контексті питання яке вирішується, суд зазначає, що у провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебувала цивільна справа № 950/899/23 за позовом виконавчого комітету Лебединської міської ради до [PERSON] , третя особа [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів (відомості про ухвалене рішення опубліковані у Єдиному державному реєстрі судових рішень). Рішенням суду від 03.07.2023 позов органу опіки та піклування задоволено, вирішено відібрати неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьку - [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Аліменти сплачувати на користь [PERSON] . Аліменти стягувати починаючи від дня пред`явлення позову - 10.04.2023. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, управлінню не було відомо про ухвалення такого рішення, виплата допомоги припинення на підставі рішення виконавчого комітету від 29.03.2023. Таким чином рішення суду про відібрання у [PERSON] дітей прийнято лише 03.07.2023. А тому не підлягають стягненню з [PERSON] суми державної допомоги у зв`язку із відібранням у неї дітей на підставі рішення виконавчого комітету від 29.03.2023 № 89, оскільки таке рішення не є рішенням про відібрання дітей в розумінні ст. 170 Сімейного кодексу України. Крім того, як стверджує позивач, [PERSON] повинна була повідомити управління про виникнення обставин, які призводять до припинення виплат, тобто про відібрання у неї дітей, однак не здійснила таких дій, внаслідок чого у квітні 2023 року отримала кошти соціальних допомог безпідставно внаслідок своїх недобросовісних дій. Натомість позивачем не було доведеного того, що з боку [PERSON] дійсно мали місце недобросовісні дії. Так, на пропозицію суду, представником позивача не було подано доказів того, що відповідач викликалась, була присутньою на засіданні виконавчого комітету або знала про прийняте рішення про відібрання у неї дітей. Також представник позивача не повідомив суду, яким чином [PERSON] могла повідомити управління праці та соціального захисту населення про зміну обставин, які могли вплинути на виплату їй державної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні положення закріплено ч. 1 ст. 81 ЦПК України. В даному випадку позивачем не доведено та судом не встановлено того, що [PERSON] навмисно приховала відомості про відібрання у неї дітей з метою подальшого отримання державної допомоги. Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. З таких обставин, вимоги управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої державної допомоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed