Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

В провадженні судді перебуває вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час неповнолітній син зареєстрований в квартирі матері позивача за адресою: [ADDRESS] .Позивач разом із сином за вказаною адресою не проживає, натомість комунальні послуги нараховуються з урахуванням прописаних позивача та її сина, а вона не має фінансової можливості відшкодувати батькам комунальні платежі, які нараховуються за адресою реєстрації. Позивач перебуває у фактичних шлюбних стосунках та фактично мешкає разом з сином за адресою: [ADDRESS] , одноосібним власником якої є [PERSON] , якому на підставі договору дарування від 24 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Саяпіною І.Г. належить вказана квартира. Спільної мови між сторонами немає, матеріальної допомоги на утримання та розвиток сина відповідач не надає, участі у вихованні не приймає, з дитиною не спілкується. Позивач із сином за адресою реєстрації не мешкає, але звернувшись до органу реєстрації - департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі задля зняття дитини з реєстраційного обліку з адреси [ADDRESS] , та реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] не може, оскільки в разі подання заяви на реєстрацію місця проживання особою, яка не досягла 18- річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи, а саме, відсутня згода батька [PERSON] . Тобто, відповідач має надати письмову згоду для проведення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання дитини, але, спілкування між сторонами немає, отримати письмову згоду від відповідача можливості немає. Тому, позивачка була змушена звернутися до суду задля захисту прав неповнолітньої дитини та отримання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.01.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, яке було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2014 року по справі № №210/4478/14-ц(а.с.22). Під час перебування сторін у шлюбі, у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Позивачка разом із сином зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,24). Проте фактично проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] (а.с.37). Позивач звернувшись до органу реєстрації - департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі задля зняття сина з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] , та реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] отримала усну відмову, оскільки відсутня згода батька [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Статтею 161 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Вимогами статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого 7 від 22.11.2012">наказом МВС України 22 листопада 2012 року № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженихпостановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 листопада 2012 року №1077 (із змінами та доповненнями), реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання, але якщо батьки дитини, яка не досягла 14 років, проживають за різними адресами, для реєстрації її місця проживання разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі №711/1435/19 зроблено висновок про те, що у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved