Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Мідяного Є.О. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні сина. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.08.2015 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] . З 30.09.2019 по 01.06.2022 син [PERSON] відвідував заклад дошкільної освіти (ясла - садок) комбінованого типу №217 «Грайлик» Запорізької міської ради. За цей період позивач приводив та забирав дитину з дитячого закладу, відвідував батьківські збори, цікавився життям та успіхами дитини. У зв`язку із збройною агресією російської федерації та введенням у Україні воєнного стану подружжям було прийнято рішення про тимчасовий виїзд [PERSON] з дитиною - [PERSON] до Болгарії. 29.04.2022 позивач звернувся до виконавчого комітету Запорізької міської ради, як органу опіки та піклування, з заявою щодо виїзду сина [PERSON] до Болгарії у зв`язку з воєнними діями на території України з 05.05.2022 до покращення ситуації у супроводі матері - [PERSON] . Відповідач [PERSON] була ознайомлена із наслідками порушення прав дитини за кордоном та зобов`язувалася повідомити у разі перебування дитини за межами України строком більше як 90 діб виконавчий комітет Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування та службу (управління) у справах дітей Запорізької міської ради і протягом робочого дня звернутися до консульської установи України в державі перебування протягом доби для постановки дитини на тимчасовий консульський облік. У червні 2022 року [PERSON] з дитиною виїхали до Болгарії та перебувають там вже більше 90 діб. Дбаючи про середню освіту сина [PERSON] 26.08.2022 подав документи на зарахування [PERSON] до Запорізької гімназії № 95 Запорізької міської ради. Наказом №81-у від 30.08.2022 [PERSON] , [INFO] , був зарахований до 1 класу Запорізької гімназії № 95 Запорізької міської ради. Навчання в закладі освіти протягом 2022-2023 років було організовано в дистанційному форматі. У вересні 2022 року відповідач [PERSON] приїхала до м. Запоріжжя, але сама без сина. Повідомила, що залишила на цей період сина у Болгарії з чоловіком своєї подруги, а подруга приїхала з нею. При спілкуванні [PERSON] повідомила, що бажає розірвати шлюб, висунула ряд майнових умов та повідомила, що від їх виконання буде залежати спілкування позивача з сином. Наприкінці вересня 2022 року [PERSON] повернулася до Болгарії. При цьому вона припинила контакти батька з дитиною, не дає [PERSON] спілкуватися з сином [PERSON] , [INFO] , навіть засобами телефонного зв`язку, за допомогою месенджерів та інші, хоча раніше позивач регулярно спілкувався з сином через Viber. Своє точне місце перебування з дитиною у Болгарії не повідомляє. Як згодом стало відомо, [PERSON] через адвоката Штабовенка Д.В. подала позов до Вільнянського районного суду Запорізької області до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на викладені обставини, просить усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] , що чиняться з боку матері [PERSON] , встановивши наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] : щоденне спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON] у період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. через доступні мобільний зв`язок, телефонний зв`язок, інтернет зв`язок, відеозв`язок мобільним телефоном, смартфоном інше, в тому числі через додатки Viber, Telegram, Skype, WhatsApp тощо; під час перебування сина [PERSON] на території України, встановити цілодобове проживання батька [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , кожен тиждень з 17 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин без присутності матері [PERSON] ; незалежно від місця перебування сина (на території України або за її межами) встановити спільний цілодобовий відпочинок батька [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , без участі [PERSON] за кордоном України або на території України після скасування воєнного стану тривалістю по 14 діб поспіль 3 рази на рік. Процесуальні дії у справі. Позиція сторін. Ухвалою суду від 10.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, зобов`язано орган опіки та піклування надати суду висновок щодо можливості спілкування [PERSON] з сином [PERSON] у зазначені способи. Ухвалою суду від 07.12.2023 витребувано докази у справі, а саме інформацію з Державної прикордонної служби України про перетин кордону [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 30.01.2024 ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 15.09.2023 від представника відповідача адвоката Штабовенка Д.В. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить визначити для [PERSON] час спілкування та виховання малолітнього сина [PERSON] наступним чином: щотижневе спілкування батька разом з сином через доступний мобільний зв`язок, телефонний зв`язок, інтернет зв`язок відеозв`язок мобільним телефоном, смартфоном в тому числі через додатки Viber, Telegram, Skype, WhatsApp, тощо протягом години за попередньою домовленістю із [PERSON] та з урахуванням віку [PERSON] , за його згоди на кожне таке спілкування; встановити періодичні побачення [PERSON] з сином кожну першу неділю місяця та кожну другу суботу місяця з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин за адресою проживання сина [PERSON] у присутності [PERSON] . В решті позовних вимог просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що на відміну від позивача, який проживає безпосередньо в Україні, наразі більшу частину часу дитина проживає разом з матір`ю у Болгарії. В той же час, більшість способів виховання сина, як необхідну умову, передбачають скасування правового режиму воєнного стану. Проте, неможливо визначити порядок участі батька у вихованні дитини за наявності такої відкладальної умови як режим воєнного стану, адже ніхто не знає коли його буде скасовано, чи буде перехідний період щодо обмеження виїзду за кордон для чоловіків, тощо. Так само не зрозуміло хто буде транспортувати сина та нести витрати по транспортуванню його для проведення спільного відпочинку з батьком та коли саме дитина буде перебувати на території України для проведення цього відпочинку. За таких обставин вважає, що за умови обмеження позивача у виїзді за кордон, ці вимоги є передчасними. Крім того, вважає, що запропоновані позивачем способи спілкування та виховання дитини є такими, що не відповідають інтересам самої дитини через значний вплив на його сталий спосіб життя, не врахування особливостей його повсякденного життя. Крім того, якщо малолітня дитина місяцями не буде бачити батька, а після цього буде проживати з ним протягом 14 діб поспіль без присутності матері, це створить істотну психологічну напругу та може завдати шкоди інтересам дитини. Так само і вимога щоб дитина кожні вихідні проводила саме з батьком порушує права матері, адже мати дитини також хоче у вихідний день проводити час із сином. Крім того, існують життєві обставини, коли неможливо забезпечити щотижневе перебування сина разом із батьком. Щодо вимоги відносно спілкування батька разом із сином у період часу з 18:30 години до 19:30 години, відповідачка вважає, що батько має право на спілкування та виховання сина, однак, встановлення чіткого графіку із прив`язкою до конкретної години є порушенням інтересів дитини, яка у цей час може займатись своїми справами, спати, тощо. У судових засідання позивач [PERSON] суду пояснив, що після введення в Україні воєнного стану його дружина [PERSON] разом з сином [PERSON] виїхала до Республіки Болгарія. У подальшому, взимку 2023 року відповідач [PERSON] поставила йому ультиматум, згідно якого він повинен був їй віддати квартиру, інакше вона не дозволить йому спілкуватись з дитиною. Останній раз він спілкувався з дитиною 29.12.2022. З сином спілкувався через телефон до того часу як відповідач його заблокувала. На задоволенні своїх позовних вимог наполягав. Представник позивача адвокат Мідяний Є.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 18.06.2024 через систему «Електронний суд» подала до суду додаткові пояснення у справі, у яких зазначила, що почала обмежувати спілкування сина з батьком після того, як після кожної розмови їй доводилось заспокоювати сина внаслідок психічного впливу на дитину. Позивач участі в утриманні сина не приймає, аліменти визначені судом не сплачує. Коли дитина в останній час була в Україні, позивач не вжив заходів щодо побачення з сином. Однак, вчинив нотаріально посвідчену заяву про заборону виїзду за кордон, внаслідок чого під час виїзду з України її з дитиною не пропустили через кордон та вона була вимушена вночі повертатись додому. У цей час позивач спостерігав за вказаними подіями у пункті пропуску, після чого поїхав до м. Запоріжжя. Вона не має наміру позбавляти спілкування сина з батьком, але вважає, що таке спілкування повинно відбуватись під її контролем, оскільки дитини є малолітньою та має вразливий психологічний стан. Представник відповідача адвокат Штабовенко Д.В. просив позовні вимоги задовольнити частково. Суду пояснив, що позов вважає передчасним, до позову не надано жодних доказів щодо існування перешкод у спілкуванні позивача з сином. Просить встановити, визначений відповідачем у відзиві на позовну заяву порядок спілкування з дитиною. Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати без її участі, про що до суду подала письмову заяву. Фактичні обставити встановлені судом. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 22.08.2015 уклали шлюб, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 395, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8). 09.05.2023 [PERSON] звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10.05.2023 відкрито провадження у справі № 314/1942/23 (а.с.19,20). Виїзд дитини [PERSON] до Республіки Болгарія був погоджений Службою (Управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради за заявою батька [PERSON] з 05.05.2023 у зв`язку із воєнним станом до покращення ситуації у супроводі матері [PERSON] . Після погодження виїзду дитини, [PERSON] до Служби (Управління) у справах дітей не зверталась. У телефонній розмові працівнику Служби повідомила, що з 30.05.2022 перебуває з дитиною в Республіці Болгарія, мають статус біженців, про що свідчить надана Службою (Управлінням) у справах дітей ЗМР інформація (а.с.18,23). 01.09.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. посвідчено заяву [PERSON] , якою останній заборонив виїзд закордон та перетин державного кордону його малолітнього сина [PERSON] у супроводі будь-яких осіб, в тому числі й матері [PERSON] (а.с.54). 07.09.2023 [PERSON] направив на адресу [INFO] заяву, у якій просив завадити вивезенню дружиною [PERSON] їхнього сина [PERSON] . Про вказані події повідомив Державну прикордонну службу шляхом надсилання заяви, яку у подальшому прикордонною службою прийнято до відома (а.с.55,56,64). Згідно з інформацією, наданою директором Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № [NUMBER] «Грайлик» ЗМР малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад у період з 30.09.2019 по 01.06.2022. За вказаний період батько [PERSON] дитину до дитячого садка приводив та забирав, відвідував батьківські збори, цікавився життям та успіхами дитини (а.с.16). [PERSON] , [INFO] , зарахований до 1 класу ЗГ № 95 Запорізької міської ради 30.08.2022, наказ № 81-у. На момент зарахування дитина разом з матір`ю перебувала у Болгарії у зв`язку з воєнним станом. Документи на зарахування дитини були подані батьком [PERSON] .. навчання відбувається у дистанційній формі. Дитина характеризується позитивно. Мати [PERSON] приймає активну участь у спілкуванні у батьківській групі в месенджері, про що свідчить інформація, надана Запорізькою гімназією № 95 ЗМР (а.с.17). 05.09.2023 [PERSON] звертався до директора Запорізької гімназії № 95 ЗМР із заявою щодо проведення роботи з вчителем 2А класу, у якому навчається його син [PERSON] , який видалив його з батьківської групи у месенджері. [PERSON] надано відповідь щодо проведеної роботи, рекомендовано його долучити до вказаної групи (а.с.52,53). Згідно з характеристикою [PERSON] , наданою ФОП [PERSON] , [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 19.01.2023 на посаді бухгалтера, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.7). Згідно з інформацією, наданою Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, наданою на ухвалу суду про витребування доказів, відповідач [PERSON] перетинала декілька разів державний кордон разом з дитиною [PERSON] , перший раз 29.05.20222, останній раз 12.09.2023 (а..с.115). Згідно з висновком про визначення [PERSON] способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, [PERSON] , який проживає разом з матір`ю, [PERSON] , наданим Районною адміністрацією по Шевченківському району ЗМР як органом опіки та піклування, визнано за доцільне визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином: щоденне спілкування [PERSON] разом з сином, [PERSON] , [INFO] , з 18 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин телефонного зв`язку за попередньою домовленістю батьків (а.с.90-91). Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вказує ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, [PERSON], № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю в Республіці Болгарія, куди вони виїхали у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану до покращення ситуації та найближчим часом не планують повертатися в Україну. Висновком органу опіки та піклування визнано за доцільне визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином: щоденне спілкування [PERSON] разом з сином, [PERSON] , [INFO] , з 18 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин телефонного зв`язку за попередньою домовленістю батьків. Частиною шостою статті 19 сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи. Врахувавши встановлені у цій справі обставини, інтереси дитини, а також інтереси відповідача та позивача, суд вважає необхідним частково задовольнити позов про визначення способу участі батька, який проживає окремо від сина, у його вихованні. В дані справі суд позбавлений був можливості з`ясувати думку дитини, оскільки мати з дитиною знаходяться закордоном. Суд також враховує, що на час розгляду справи відповідачка разом з дитиною перебуває поза межами України, а позивач не має можливості виїжджати за кордон. Тому на час, коли дитина перебуває за кордоном, є доцільним встановити спілкування батька та дитини у формі телефонного або інтернет спілкування. При цьому суд враховує, що батько дитини має право на спілкування з сином, а також на участь у його вихованні, має на це бажання. Судом не встановлено, що спілкування між батьком та сином буде перешкоджати його нормальному розвитку. При вирішенні справи суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, яка має право на спілкування з батьком, яке буде відповідати вимогам закону і узгоджуватися з інтересами малолітньої дитини. Між тим, враховуючи вік дитини та інтереси малолітньої дитини, перебування його в іншій країні, суд вважає за необхідне встановити наступний спосіб участі батька [PERSON] у спілкуванні з сином, а саме в режимі телефонного або інтернет зв`язку щоденно у будь який час за попередньої домовленості з [PERSON] і зі згоди [PERSON] . Вимоги позивача щодо встановлення таких способів участі у вихованні та спілкуванні з сином як цілодобове проживання батька [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , під час перебування сина [PERSON] на території України, кожен тиждень з 17 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі без присутності матері [PERSON] ; незалежно від місця перебування сина (на території України або за її межами) встановити спільний цілодобовий відпочинок батька [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , без участі [PERSON] за кордоном України або на території України після скасування воєнного стану тривалістю по 14 діб поспіль 3 рази на рік, суд вважає передчасними у зв`язку з тим, що на теперішній час відповідач мешкає з дитиною за кордоном до покращення ситуації через введені в Україні воєнного стану, а позивач позбавлений можливості виїжджати за межі України. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо цілодобового проживання батька [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , під час перебування сина [PERSON] на території України, кожен тиждень з 17 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі без присутності матері [PERSON] ; незалежно від місця перебування сина (на території України або за її межами) встановити спільний цілодобовий відпочинок батька [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , без участі [PERSON] за кордоном України або на території України після скасування воєнного стану тривалістю по 14 діб поспіль 3 рази на рік задоволенню не підлягають. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, зміни обстановки щодо введення в Україні воєнного стану, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial