Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1759. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розлучення дитина залишилася проживати разом із матір`ю, у свою чергу відповідач повністю самоусунувся від виховання сина, не виявляв бажання його побачити, не приймав участі у його житті, не піклується про стан здоров`я дитини, не цікавиться його розвитком, матеріально дитину не забезпечує. Син знаходиться на повному утриманні матері. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Бєликов В.І. підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу слухати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради Шевченко Г.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Разом із клопотанням надала до суду висновок від 13.03.2024 року, яким визнано за доцільне [PERSON] , [INFO] , позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] із 04.04.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2017 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1759 (а.с.12 зворот). Станом на теперішній час позивачка [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 27.09.2021 року (а.с.13). Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що надано висновок від 13.03.2024 року за №113-р (а.с.85-87). Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, про обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У силу ст.164 Сімейного Кодексу України, про підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм та моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини знайшов своє підтвердження у суді та доводиться матеріалами справи. Надаючи оцінку встановленим обставинам та враховуючи інтереси дитини, суд вважає [PERSON] , [INFO] , позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved