Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У березні 2024 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 159723,31 грн. та понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог вказано, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено два кредитних договори, а саме: 22.11.2019 кредитний договір № 2001456747601, відповідно до якого позичальнику надано кредит в розмірі 20000,00 грн., який пізніше було збільшено до 50000,00 грн.; 19.01.2021 кредитний договір № 100179628401, згідно якого видано кредит в розмірі 64900,00 грн. Зобов`язання по кредитними договорам позивач виконав повністю. Проте, відповідач взяті грошові зобов`язання не виконує внаслідок чого станом на 01.01.2024 утворилася заборгованість в загальному розмірі 159723,31 грн., яка не погашена до теперішнього часу. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 09.04.2024 продовжено розгляд справи у зв`язку із повторним направленням відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128\~ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Правом на дання відзиву відповідач не скористалася. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що 19.01.2021 [PERSON] підписав заяву №100179628401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок на який встановити кредитний ліміт в розмірі 64900,00 грн. зі сплатою стандартної процентної ставки 0,01 % річних, строком на 24 місяці. До укладення кредитного договору, 19.01.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту. Платіжною інструкцією від 19.01.2021 АТ «ПУМБ» підтвердив перерахування на поточний рахунок [PERSON] грошових коштів згідно кредитного договору №100179628401 в розмірі 64900,00 грн. Факт руху грошових коштів по рахунку відповідача (кредитний договір №100179628401 від 19.01.2021) позивач підтвердив випискою за період з 19.01.2021 по 01.01.2024, яка згідно яка відповідно до положень\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Згідно розрахунку позивача, через невиконання відповідачем грошових зобов`язань по кредитному договору №100179628401 від 19.01.2021 станом на 01.01.2024 утворилася заборгованість в загальному розмірі 66282,96 грн., з яких 32449,05 грн. заборгованість по кредиту, 5,53 грн. по процентам та 33828,38 грн. комісії. Крім того, 27.11.2019 [PERSON] підписав заяву №2001456747601 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив надати споживчий кредит в розмірі 30000,00 грн., зі строком погашення на 12 місяці та сплатою реальних річних процентів в розмірі 47,80% річних. До укладення кредитного договору, 27.11.2019 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту. До позовної заяви додано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол № 760 від 11.06.2019. Довідкою про збільшення кредитного ліміту позивач підтвердив, що 22.11.2019 відповідачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 30000,00 грн., який неодноразово збільшувався та 16.10.2020 був встановлений в розмірі 50000,00 грн. Факт руху грошових коштів по рахунку відповідача (кредитний договір №2001456747601 від 22.11.2019) позивач підтвердив випискою за період з 22.11.2019 по 01.01.2024, яка згідно яка відповідно до положень\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Згідно розрахунку позивача, через невиконання позичальником грошових зобов`язань по кредитному договору №2001456747601 від 22.11.2019 станом на 01.01.2024 утворилася заборгованість в загальному розмірі 93440,36 грн., яка складається із 48499,75 грн. заборгованості по кредиту, 44940,61 грн. по процентам та 0,00 грн. комісії. 02.01.2024 на адресу відповідача Банк надіслав письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами № 2001456747601 в розмірі 93440,36 грн. та № 1001796281401 в розмірі 66282,96 грн., в загальному розмірі 159723,32 грн., протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення. Із позову вбачається, що вимоги позивача відповідачем виконано не було та заборгованість не погашена. Правове обґрунтування та мотиви суду Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між сторонами були укладені кредитні договори, умови яких позивачем виконані повністю. Між тим, відповідач свої зобов`язання порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість згідно розрахунків позивача. Доказів, які б спростовували правильність розрахунків позивача матеріали справи не містять. За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем грошових зобов`язання по кредитним договорам та утворення заборгованості, підтвердженої розрахунками позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved