Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому зазначив, що рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №195 від 22.05.2013 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" Комунальне підприємство теплозабезпечення визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території міста Коростеня. Сичевська Ольга Дмитрівна, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі проживаючи у вказаній квартирі, яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи теплопостачання, являються абонентами Комунального підприємства теплозабезпечення, споживачами послуг з централізованого теплопостачання та використовують такі послуги фактично до сьогодні. Між позивачем і відповідачами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак відповідачі вчасно не сплачують кошти за надані послуги і основана заборгованість, згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] (квартира [ADDRESS] , загальна площа квартири 39,8 кв.м.) з 1 жовтня 2019 року по 1 вересня 2021 року, складає 22706,05 гривень. Щодо додаткових нарахувань на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ці кошти нараховуються боржнику незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Сума нарахованих відповідачам 3% річних складає 1758,00 грн., інфляційних 8418,73 грн. Заборгованість, яка склалася у відповідачів в сумі 22706,05 гривень підтверджується роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на підставі якого надавалися послуги з теплопостачання. Письмовий договір з відповідачами не укладено, однак з 28.11.2021 року підприємство надає послуги споживачам на підставі договору, який є публічним та розміщений на офіційному сайті за посиланням https://korostenteplo.info-gkh.com.ua./news/1809. Просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 22706 гривень 05 копійок, 3% річні 1758,00 гривень та інфляційні 8418,73 гривень, а разом 32882,78 гривень. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень, а також поштові витрати у розмірі 100,00 гривень, а разом 3128,00 гривень. 13.05.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідачів. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що стверджується наявними у справі відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру. Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830. Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані вищевказаними нормативно-правовими актами. За надані послуги відповідачі не сплачують кошти, внаслідок чого утворилася заборгованість, згідно особового рахунку № [NUMBER] (квартира [ADDRESS] , загальна площа квартири 39,8 кв.м.) за період з 1 жовтня 2019 року по 1 вересня 2021 року, у сумі 22706,05 гривень. Вказаний розмір заборгованості на час розгляду справи відповідачами не оспорено та не спростовано. Положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» містить чітке визначення поняття споживача послуг. Так, споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Одним з основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ст.24 Закону України "Про теплопостачання", ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно вказаного Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За порушення боржником грошового зобов`язання, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ці кошти нараховуються боржнику незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Сума нарахованих відповідачам 3% річних складає 1758,00 гривень, інфляційних 8418,73 гривень. Враховуючи наведене, а також те, що відсутність між позивачем та відповідачами договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Розподіл понесених позивачем судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження здійснення поштових витрат в матеріалах справи наявні: - опис вкладення кореспонденції на ім`я [PERSON] про відправку позовної заяви із додатками за трек номером 1150104891654; - фіскальний чек на суму 45,00 грн., за трек номером 1150104891654; - опис вкладення кореспонденції на ім`я [PERSON] про відправку позовної заяви із додатками за трек номером 1150104891662; - фіскальний чек на суму 45,00 грн., за трек номером 1150104891662; - опис вкладення кореспонденції на ім`я [PERSON] про відправку позовної заяви із додатками за трек номером 1150104891670. -\~фіскальний чек\~на суму\~30,00\~грн.,\~за трек\~номером 1150104891670. Платіжною інструкцією №1701 від 15.04.2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривень. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved