Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

07.02.2024 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 32901,62 гривень за кредитним договором б/н від 02.03.2011 року станом на 27.12.2023 року. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») зазначило, що відповідно до підписаної 02.03.2011 року анкети-заяви № б/н, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 27.12.2023 року має заборгованість у загальному розмірі 32901,62 грн, яка складається з: 24406,59 грн заборгованість за тілом кредиту; 8495,03 грн заборгованість за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~187\~ЦПК України,\~судом з\~метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до відповіді № 441933 від 08.02.2024 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про відповідача відсутні. 09.02.2024 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який 14.03.2024 року надійшла інформація з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця проживання відповідача [PERSON] , яка значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 25.05.2003 року по теперішній час. Ухвалою суду від 14.03.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судові засідання, призначені на 29.04.2024 року, 13.06.2024 року, відповідач, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим, за наявності підстав, визначених ч.\~1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.03.2011 року \~Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.59). В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами\~становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і з Умовами кредитування, які були надані йому у письмовому вигляді. 02.03.2011 року [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с.58). Відповідно до підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, базова процентна ставка на місяць 2,5%, процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75%. До кредитного договору банк додав Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ (а.с.32-57). \~Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої щодо відповідача у період з 02.03.2011 року по 19.12.2019 року, кредитний ліміт змінювався та станом на 30.11.2018 року становив 25000,00 грн, а потім зменшувався (а.с.61). Відповідно до довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк», на підставі підписаного кредитного договору б/н [PERSON] отримала 6 (шість) кредитних карток, останню 20.04.2018 року терміном дії 03/22 картка «Універсальна GOLD» (а.с.60) Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~ [PERSON] за кредитним договором б/н від 02.03.2011 року станом на 27.12.2023 року становить 32901,62 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 24406,59грн, заборгованості за простроченими відсотками 8495,03грн (а.с.91-110). З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором № б/н за період 02.03.2011р. по 28.12.2023р. по рахунку відповідача [PERSON] яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано (а.с.62-90). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості, відповідно до договору №б/н від 02.03.2011 року у розмірі 32901,62 грн станом на 27.12.2023 року. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України, ЦК), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту, процентів, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За змістом частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.03.2011 року станом на 27.12.2023 року у розмірі 32901,62 грн, яка складається з: 24406,59 грн заборгованість за тілом кредиту; 8495,03 грн заборгованість за простроченими відсотками. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.\~133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved