Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У квітні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» через свого представника звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 13.11.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5063838 про надання споживчого кредиту, який укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору загальний розмір кредиту становить 11 000,00 гривень, строк кредиту - 7 днів, дата повернення кредиту - 20.11.2021 вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] 20.11.2021 Відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в погашення нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1 463.00, в зв`язку із чим відповідно до умов договору відбулося продовження строку кредиту ще на 7 днів, до 27.11.2021 року. 27.11.2021 Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку із чим Кредитний договір авто пролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі Відповідач свій обов`язок також не виконав. 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором, про що Відповідача повідомлено на електронну пошту. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому порядку та строки у нього утворилась заборгованість перед Позивачем у загальному розмірі 31 064, 00 грн., з яких: 11 000,00 грн. - тіло кредиту; 20 064,00 грн. - нараховані проценти. На підставі викладеного, враховуючи, що від сплати вказаної заборгованості Відповідач ухиляється, Позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору та правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді від 06 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 20 червня 2024 року. Позивач у судове засідання не прибув, представник ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» додав до позову клопотання з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надіслав, про дату та час був повідомлений належним чином шляхом направлення судових документів за місцем реєстрації, проте конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому, на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, Відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13.11.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5063838 про надання споживчого кредиту, який укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору загальний розмір кредиту становить 11 000,00 гривень, строк кредиту - 7 днів, дата повернення кредиту - 20.11.2023 вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Згідно з п. 1.4 кредитного договору строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. Відповідно до п. 2.4. договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з п.2.1. договору. Встановлено також, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за кредитним договором, який був підписаний останнім у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», виконало та надало йому кредит в сумі 11 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача (номер транзакції №1019301752, що підтверджується довідкою від 04.05.2023, виданою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», що діє згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020. Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору, сума процентів за 7 днів складає 1463,00 грн. Згідно з п.1.5. договору, тип процентної ставки - фіксована. Підпунктом 1.5.1. пункту 1.5. договору передбачено стандартну проценту ставку в розмірі 1,90 %, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредитування, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3. договору. Зі змісту п. 4.2 Договору слідує, що споживач має право ініціювати продовження строку кредитування , що вчиняється ним шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи платіж не бажає продовжувати строк кредитування, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство, шляхом проведення дій в «Особистому кабінеті», які вказані у договорі, або шляхом направлення товариству повідомлення. У пункті 4.3 Договору вказано, що сторони домовились, що якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Кожен день автопролонгація є новою датою повернення кредиту. При цьому, у договорі вказано, що Відповідач прийняв Правила надання коштів у позику ТОВ «АВЕНТУС Україна». 18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором, про що відповідача повідомлено на електронну пошту, вказану ним у договорі. Згідно з п. 1.2 договору факторингу права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором. Згідно з реєстром боржників, сума боргу Відповідача складає 11 000,00 грн. - кредит, 20064,00 грн. - проценти, 507 днів прострочення. Відповідно до картки обліку договору Відповідач має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 11 000,00 грн. - тіло кредиту; 20 064,00 грн. - нараховані проценти, що в загальному розмірі складає 31 064,00 грн. 20.11.2021 р. позивач сплатив 1463 грн. процентів. Позивач вказує, що у зв`язку з наведеним, у відповідності до п.1.4 та 4.2 кредитного договору після кожного внеску відбувалось продовження строку кредиту на 90 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, тому після останнього внеску датою повернення кредиту було 27.02.2022. Крім того, як слідує з розрахунку заборгованості, з 25.02.2022 р. ТОВ «Авентус Україна» припинив нарахування процентів Відповідачу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено, станом на дату звернення Позивачем до суду Відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 5063838 про надання споживчого кредиту від 13.11.2021, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», до якого за договором факторингу № 18-04/23-Ф від 18.04.2023 перейшло право грошової вимоги за договором № 5063838 про надання споживчого кредиту від 13.12.2021, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , про стягнення з останнього заборгованості за основним боргом в сумі 11 000,00 грн. та 20 064, 00 грн. за нарахованими відсотками. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги Позивачем надано суду: договір №28/03-2024 від 28.03.2024 року про надання правничої допомоги; звіт про надання правничої допомоги від 05 квітня 2024 року згідно Договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, в якому вказані види правової допомоги, а саме: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви по справі та подання до Оболонського районного суду міста Києва. З урахуванням предмету позову і складності справи, суд зменшує суму витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн. за складання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved