Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

19.02.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ "Сенс Банк" про визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; третя особа: державний реєстратор Радсадівської сільської ради Миколаївського району Прасолова Л.М. В позовній заяві позивач зазначила, що Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 року (справа №490/9593/19) позовні вимоги [PERSON] до державного реєстратора Марянчук Н.В. комунального підприємства "Енерго", АТ "Сенс Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за АТ "Укрсоцбанк", задоволені частково та скасовано рішення державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Шляхом забезпечення позову ухвалою суду від 14.11.2019 року накладено арешт на нерухому майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Але вже 05.02.2020 року державним реєстратором Прасоловою Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області проведено реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] за АТ "Альфа-Банк". 08.05.2023 року Миколаївський апеляційний суд своєю постановою по справі №490/9593/19 залишив рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.02.2023 року без змін. 04.04.2023 року позивач звернулась до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про скасування рішення державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . 07.04.2023 року вона отримала відмову від державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій на підставі того, що 07.02.2020 року державним реєстратором Просоловою Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області було зареєстровано право власності на вказану вище квартиру за АТ "Альфа-Банк". Судом декілька раз залучались правонаступники АТ "Укрсоцбанк", а саме 10.03.2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача АТ "Укрсоцбанк"- АТ "Альфа-Банк" та 01.12.2022 року змінено назву АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс-Банк". Вважає, що набуття права власності АТ "Альфа-Банк (змінено назву на АТ "Сенс Банк") на вказане спірне майно є неправомірним та порушує конституційні права на приватну власність на житло, а перехід права власності на об`єкт іпотеки здійснений на підставі рішення державного реєстратора відбувся в порушення чинного законодавства. Представник відповідача надала суду відзив в якому вказала, що 02.08.2007 року між АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") був укладений договір про надання кредиту, за який [PERSON] отримав кредит у розмірі 84000 доларів США. В забезпечення виконання вказаного договору між [PERSON] та АТ "Укрсоцбанк" було укладено договір іпотеки №4432 на вказану трикімнатну квартиру, загальною площею 79,7 кв.м. 17.04.2019 року державним реєстратором КП "Енерго" Марянчук Н.В. було проведено перереєстрацію права власності на предмет іпотеки на нового власника АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Сенс -Банк"). Дане рішення було оскаржено позивачем і рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва №490/9593/19 скасовано вищевказане рішення державного реєстратора. Постановою Миколаївського апеляційного суду дане рішення суду було залишено без змін. Вважає, що доводи позивача в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки перехід права власності від АТ "Укрсоцбанк" до АТ "Альфа-Банк" відбувався внаслідок реорганізації останнього та переходу до АТ "Альфа-Банк", про що було відомо позивачу. Відповідно до Передавального акту, затвердженого Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Альфа-Банк" від 15.10.2019 року, було вирішено затвердити вказаний акт, відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами, а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Тобто перереєстрація права власності відбувалась у зв`язку з припиненням однієї юридичної особи та переходом всіх прав до іншої. Посилається на те, що позивачу було відомо про перехід права власності що 10.03.2020 року та посилання [PERSON] на те, що відповідач діяв незаконно в обхід судового розгляду є безпідставним. Також представник відповідача вважає. що позивачем пропущений строк для звернення до суду, оскільки позивач дізнався про перереєстрацію 10.03.2020 року, але останній не вчинив жодних дій, направлених на поновлення його порушених прав на відповідний позов заявлений з пропуском строку. В судове засідання позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлялась належним чином. Надала суду клопотання в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлялась належним чином. Надала суду відзив, в якому зазначила, що не визнає позов повністю та просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 року (справа №490/9593/19) позовні вимоги [PERSON] до державного реєстратора Марянчук Н.В. комунального підприємства "Енерго", АТ "Сенс Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за АТ "Укрсоцбанк", задоволені частково та скасовано рішення державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . /а.с.9-28/. Ухвалою суду від 14.11.2019\~року накладено арешт на спірне нерухому майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] - до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Заборонено укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна. 08.05.2023 року Миколаївський апеляційний суд своєю постановою по справі №490/9593/19 залишив рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.02.2023 року без змін /а.с.29-38/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.02.2020\~року державним реєстратором Прасоловою Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області проведено реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] , власником якої вказаний за АТ "Альфа-Банк" /а.с.39/. Згідно Актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки рішенням суду від 14.11.2019 року, справа №490/9593/19 накладено арешт на спірну квартиру 18.11.2019\~року державним реєстратором Луканіною М.А. Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради. характеристика обтяження: заборонити укладати\~усі види\~угод,\~пов`язані\~з відчуженням\~нерухомого майна\~по [ADDRESS] /а.с.40/. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] було ухвалено відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі того, що 07.02.2020 року державним реєстратором Просоловою Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області було зареєстровано право власності на вказану вище квартиру за АТ "Альфа-Банк". А тому існує суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження /а.с.40-41/. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, ч.1 ст. 4 ЦПК України. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови в державній реєстрації прав зокрема є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Виходячи з наведеного державним реєстратором Прасоловою Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в порушення вищевказаних норм Закону було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно за АТ "Альфа-Банк" за наявності обтяжень на це нерухоме майно. Також, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, ч.4 ст. 82 ЦПК України. Так, судом встановлено, що реєстрація права власності на вказану квартиру відбулася на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та відповідного застереження в іпотечному договорі в пункті 4.5 відповідно до якого сторони дійшли згоди що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». За такого реалізація предмета іпотеки повинна була проводитися на підставі договору іпотеки з дотриманням положень ст. 35 Закону України «Про іпотеки» та пункту 61 Порядку №1127. У пункті 6.2 Договору іпотеки сторони погодили, що всі повідомлення між сторонами здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів, або вручені особисто за зазначеною адресою сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата особистиого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. Проте, вказаним пунктом сторони не врегулювали питання щодо фактичного отримання повідомлень. Таким чином слід дійти висновку про те, що сторони дійшли згоди щодо направлення всіх повідомлень, які необхідні будуть при виконанні умов договору іпотеки. Відповідно до частини другої - четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Заперечуючи проти задоволення вимог позову, представник відповідача вказував, що перереєстрація права власності відбувалась у зв`язку з припиненням однієї юридичної особи (АТ "Укрсоцбанк") та переходом всіх прав до іншої (АТ "Альфа-Банк"). Також те, що про перехід права власності було відомо позивачу ще з 10.03.2020 року та посилання у позові на те, що відповідач діяв незаконно в обхід судового розгляду є безпідставним. Але рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.02.2023 року (справа №490/9593/19) позовні вимоги [PERSON] до державного реєстратора Марянчук Н.В. комунального підприємства "Енерго", АТ "Сенс Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за АТ "Укрсоцбанк", задоволені частково та скасовано рішення державного реєстратора КП "Енерго" Марянчук Н.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . /а.с.9-28/. Вказане рішення залишено без змін 08.05.2023 року Миколаївським апеляційним судом 17.02.2023 року. Тобто судом встановлено, що АТ "Укрсоцбанк" незаконно набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Щодо посилання відповідача на те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом суд вважає, що дане припущення не відповідає дійсності, оскільки позивачка дізналася про порушення своїх прав 07.04.2023 року, коли отримала рішення Центру надання адміністративних послуг про відмову в проведенні реєстраційних дій. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, ст. 256 ЦК України. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давніть встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А тому строк позовної давності за вказаними позовом розпочинається 07.04.2023 року. Посилання відповідача про те, що позивач дізналася про порушення своїх прав, а саме про перехід права власності 10.03.2020 року на вказане спірне майно до АТ "Альфа-Банк" не підтверджено ніякими фактами та не надано доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд не приймає до уваги дане заперечення. Відповідно до\~п.1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., відповідно до платіжних доручень, що міститься в матеріалах справи, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору.

Outcome: approved