Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, визнання права власності на вклад в порядку спадкування, стягнення вкладів та відсотків по них. Позовні вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивує тим, що він є спадкоємцем після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , який проживав до дня своєї смерті в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. За свого життя [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір банківського вкладу, на якому були розміщені грошові кошти, що належали спадкодавцю. Після смерті свого батька позивач спадщину прийняв та 15.01.2016 р. приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. на підставі заяви позивача заведена спадкова справа. Однак належним чином оформити свої спадкові права на грошові вклади позивач немає можливості, оскільки за повідомленням банку, через події в країні банк не здійснює свою діяльність в Автономній Республіці Крим, тому відмовляється надавати інформацію про вклади померлого. У зв`язку з цим неможливо встановити склад спадкового майна, адже на запит нотаріуса про наявність у банку грошових внесків, відповідач відмовився надавати інформацію, у зв`язку з чим нотаріусом 23.04.2020р. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також, за повідомленням банку, у зв`язку з анексією АР Крим і зупиненням діяльності банку на цій території до положень Умов та правил надання банківських послуг внесені зміни про порядок взаємодії за договорами клієнта з банком щодо зобов`язання банку виплатити кошти за договорами банківських вкладів. Відповідно до цих змін подальша взаємодія клієнта з банком здійснюється із ТОВ «ФК «Фінілон». Оскільки [PERSON] письмових заперечень відносно переведення банком на ТОВ «ФК «Фінілон» боргу за договорами банківського вкладу, які є предметом спору у даній справі, не надав, то обслуговування договорів було переведено до ТОВ «ФК «Фінілон», що виключає банк як відповідача у справі. Уточнивши свої вимоги позивач вказує, що відповідач з одного боку не визнає факт укладення з померлим [PERSON] . депозитного договору, вказує, що інформація щодо наявності таких договорів відсутня, однак з іншого боку надає докази, зокрема додаток до договору про переведення боргу від 17.11.2014р., із змісту якого вбачається, що між відповідачем та померлим [PERSON] укладався договір депозиту SAMDNFF000097289528, який був переведений ТОВ «ФК «Фінілон», що вказує про недобросовісність поведінки відповідача. [PERSON] не міг надати своєї згоди на переведення боргу, оскільки помер ще в 2013 році, а незгода з переводом боргу повинна була бути подана в строк до 15.02.2015р., що було визначено самим банком, відтак договір про переведення боргу не може бути підставою для припинення правовідносин. Оскільки грошові кошти [PERSON] чи його спадкоємцю повернуті не були, то позивач вважає за необхідне застосувати норми ст. 625 ЦК України, та нарахувати на кошти, розмір яких вказаний у витягу з електронного додатку до вказаного договору про переведення коштів інфляційні збитки та 3% річних, що разом становить 19\~834.17 грн., де 5580,61 грн. - основна сума боргу; 12\~799.08 грн. інфляційні збитки; 1454.48 грн. - проценти за користування коштами (3%). Таким чином позивач просить визнати за ним право в порядку спадкування за законом на вклад в АТ КБ «Приватбанк» за договором банківського вкладу SAMDNFF000097289528, розірвати вказаний договір банківського вкладу та стягнути з відповідача на свою користь основний борг 5580.61 грн., інфляційні витрати 12\~799.08 грн. та 3% річних 1454.48 грн. та стягнути на свою користь судові витрати. Ухвалою судді від 05.06.2019 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. У квітні 2020р. відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Кримська філія ПАТ КБ «Приватбанк» самостійно вела облік банківських та інших операцій, складала та подавала звітність державним органам, самостійно забезпечувала збереження документів. Окупаційна влада в АР Крим у травні 2014р. фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу банку, у тому числі усіх банківських документів, договорів, приміщень банку, банкоматів, тощо. У зв`язку з цим доступ до первинних документів клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ Приватбанк є обмеженим. Разом із тим у процесі розгляду цієї справи є важливим дослідження оригіналів договорів чи касових документів, що підтверджують факт внесення коштів на банківські рахунки, однак позивач не надав жодних договорів банківського вкладу, квитанцій про внесення грошових коштів на банківські рахунки чи інших доказів на підтвердження факту виникнення між [PERSON] та банком правовідносин з банківським вкладом, таким чином вказані позовні вимоги є необґрунтованими. Крім відзиву відповідач у жовтні 2021р. надав письмові пояснення, відповідно до яких між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» був укладений договір переведення боргу від 17.11.2014р., за яким відбулось переведення боргу за зобов`язаннями банку щодо виплати коштів за договорами, в тому числі, які є предметом спору у даній справі, а тому належним відповідачем у даній справі має бути ТОВ «ФК «Фінілон». Ухвалою суду від 18.10.2023р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ТОВ «ФК «Фінілон». 20.02.2024р. підготовче провадження по даній справі закрито. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Прокіпчук О.Б. підтримала позовні вимоги та вказала, що позивач у зв`язку із подіями в країні мусив спішно виїжджати з АР Крим, у зв`язку із чим не мав змоги зібрати усі необхідні документи щодо прав на спадщину після смерті свого батька. ТОВ «ФК «Фінілон» не може бути належним правонаступником у договорах банківських вкладів оскільки немає ліцензії про надання банківських послуг, а тому дії банку нібито про перехід боргу не мають жодного правового наслідку. Відповідач зобов`язаний виконати свої обов`язки з повернення банківського вкладу та в порядку ст. 625 ЦК України повинен відшкодувати заподіяні позивачу збитки. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що у порядку ст. 520 ЦК України відповідач запитував згоду на переведення боргу за договором до ТОВ «ФК «Фінілон». Оскільки жодних заперечень відповідачу не надходило то борг переведений, а тому вимоги до банку є безпідставними. Третя особа по справі, без самостійних вимог: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. у судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву у якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, вирішення позовних вимог поклала на розсуд суду. Представник третьої особи, без самостійних вимог ТОВ «ФК «Фінілон» у судове засідання не з`явився, жодних клопотань, пояснень чи заперечень суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог був повідомлений належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвали суду про витребування доказів від 18.10.2023р. не виконав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, які підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд

Outcome: partial