Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить суд: -визнати квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя; -визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою [ADDRESS] ; -визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою [ADDRESS] ; -припинити право спільної сумісної власності позивача та відповідача на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 12\~000, 00 грн. а також витрати по сплаті судового збору. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2024 у справі № 643/5976/23 позов [PERSON] задоволено частково, визнано за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 8 052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь держави 3 768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 55 коп. судового збору. 29.04.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Масюка А.М. про розподіл судових витрат у справі № 643/5973/23. В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що 16.04.2024 ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ майна подружжя. Оскільки, сторона відповідача вперше вступила у справу на стадії розгляду по суті, у тексті письмових пояснень зазначалось, що розрахунок судових витрат відповідача складається з витрат понесених у зв`язку з укладенням договору про надання професійної правничої допомоги і становить 15\~000, 00 грн. фіксованої суми на рік розгляду вказаної справи. 08.12.2023 року між адвокатом Мойсюком А.М. та [PERSON] було укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість зазначених в угоді послуг становить 15\~000, 00 грн. на рік за ведення справи або до ухвалення рішення по справі в залежності від того, яка з цих подій настане раніше, є фіксованою і не залежить від об`єму виконаної роботи та витраченого часу адвокатом на виконання умов Договору. З урахуванням подання письмових пояснень, заяви про застосування строків позовної давності, ознайомленням з доказами та прогнозованих дій, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи складається з 15\~000, 00 грн. У зв`язки з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000, 00 грн. У судовому засіданні представник відповідача заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000, 00 грн. підтримав та просив її задовольнити. У судовому засіданні представник позивача просив суд відмовити представнику відповідача у задоволені заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000, 00 грн., посилаючись на те, що фактично позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а відмова судом у задоволенні позовних вимог в частині визнання квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та припинення права спільної сумісної власності позивача та відповідача на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] пов`язана виключно зі зміною практики Верховного Суду в частині формулювання позовних вимог у справах про поділ майна подружжя. Розглянувши заяву представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15\~000, 00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону). Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Оскільки до договору про надання правничої допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17, провадження № 61-11991св20). Цивільний процесуальний закон визначає критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15\~000, 00 грн. представником відповідача надано: Договір про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір) від 08.12.2023 року; акт виконаних робіт від 19.04.2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 08.12.2023 року; товарний чек № 1 від 08.12.2023 року на суму 15\~000, 00 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з п. 1.1 Договору Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, в підприємствах, установах та організаціях, але не виключно; державної, комунальної чи приватної форми власності, але не виключно; задля захисту прав Клієнта у справі № 643/5976/23 та інших справ за письмовою домовленістю сторін, для чого Адвокату надається право: бути представником в судових органах України будь-якої ланки, органів державної виконавчої служби, органів реєстрації, з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачу, відповідачу, кредитору, стягувачу, боржнику, та/чи підозрюваному, потерпілому, ознайомлюватися з матеріалами справи; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення в судових установах, які займаються розглядом моєї справи; повністю або частково відмовитись від позовних вимог; змінювати підстави або предмет позовів; укладати мирові угоди; оскаржувати рішення суду; отримувати рішення суду та подавати його на реалізацію; подавати виконавчі документи до стягнення, - з питань, пов`язаних із захистом моїх авторських прав (як майнових, так і особистих немайнових), в тому числі, але не виключно, передбачених чинним законодавством України, а також подавати та підписувати від імені Клієнта всі без виключення документи, в тому числі заяви, клопотання тощо; отримувати витяги та копії судових рішень і інших документів, що є в матеріалах справи та отримання яких дозволяється законом; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають в ході судового процесу, якщо це передбачено процесуальним законодавством; оскаржувати будь-які рішення суду до вищої інстанції; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень. 19.04.2024 року між відповідачем та адвокатом Мойсюком А.М. був укладений Акт виконаних робіт до Договору про надання професійної правничої допомоги від 08.12.2023, з якого вбачається, що адвокат надав, а Клієнт прийняв правову допомогу у справі № 643/5976/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Згідно п. 4.1 Договору за виконання зобов`язань, передбачених даним Договором, Клієнт зобов`язується сплатити грошові кошти за цим Договором Гонорар адвоката, у розмірі 15\~000, 00 грн на рік за ведення справи або до винесення рішення по справі в залежності від того, яка з наведених обставин настане раніше, якщо інше не узгоджено додатковою угодою, є фіксованою і не залежить від втраченого часу адвоката та об`єму виконаних робіт. За вчинення інших дій за Договором сторони обумовлюють вартість послуг та порядок їх сплати в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Договору. У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 2 Акту виконаних робіт від 19.04.2023 сторони підтверджують, що правова допомога за Договором від 08.12.2023 надана Адвокатом та сплачена Клієнтом у повному обсязі у розмірі 15 000, 00 грн. Доводи представника позивача про те, що ним було заявлено позов про поділ майна подружжя, який фактично судом задоволено, внаслідок чого відсутні підстави для покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне. Як вбачається з постанов Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20) вимоги про визнання права спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності на спірну квартиру є окремими позовними вимогами. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2024 року у задоволенні цих позовних вимог судом було відмовлено, а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позову, розподіл судових витрат має здійснюватися пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи категорію та складність справи, поведінку представника відповідача під час розгляду справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру а також з огляду на часткове задоволення судом заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої представником відповідача заяви та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500, 00 грн.

Outcome: partial