Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 01.12.2023 року через систему "Електронний суд" до Южного міського суду Одеської області звернулося ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" заборгованість за Кредитним договором № т3966294 від 14.12.2020 року у розмірі 16927,50 грн. та збитки, завдані інфляцією у розмірі 323,22 грн., три проценти річних у розмірі 130,73 грн., а також судові витрати: судовий збір в розмірі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4900,00 грн. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Лемець С.П. від 06.12.2023 року цивільну справу за позовом ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою від 15.01.2024 року провадження у справі відкрито. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання поштову кореспонденцію не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та відповідачем 14.12.2020 року, було укладено кредитний договір № 3966294. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахував кредитні кошти відповідачу [PERSON] , однак відповідач борг та нараховані відсотки не погасила. 18.05.2021 року ТОВ «ФК «АРАГОН» передав право вимоги за договором ТОВ «ВВС-Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №18.05.2021. Таким чином, представник позивача, посилаючись на умови договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Правом на подання відзиву на позов відповідач [PERSON] не скористалась, інших заяв щодо розгляду даної справи від відповідача до суду також не надійшло. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 14.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та [PERSON] було укладено Договір № 3966294 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 1500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів до 13.01.2021 року 18.05.2021 року між ТОВ "ФК "АРАГОН" та ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №18/05.2021, за яким зокрема передано право вимоги за грошовими зобов`язаннями [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.10.2023 року сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 16927,50 грн., з яких: розмір заборгованості на дату ВПВ - 5640,00 грн., сума нарахованих відсотків на поточну дату - 11287,50 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що 14.12.2020 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» (правонаступником якого на теперішній час є ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ") та [PERSON] було укладено Договір № 3966294 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в зв`язку з чим наявна заборгованість в розмірі 16927,50 грн. На теперішній час позивач ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. При цьому суд погоджується з наведеним стороною позивача розрахунком інфляційних втрат та 3% річних. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надала, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача надані належні докази (договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі послуг, платіжна інструкція тощо), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved