Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач у травні 2023 року звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 липня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1524. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 21.07.2011 між ними був зареєстрований шлюб, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, побуту та виховання дітей. Відповідач постійно влаштовував сварки та конфліктні ситуації, як і в сім`ї, так і з її близькими родичами. Всі ці обставини призвели до припинення шлюбних відносин і як наслідок, вони не проживають разом більше року. Відтак, шлюб існує лише формально та відновлювати стосунки із відповідачем вона наміру не має. За наведеного просить позов задовольнити. 30 травня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні із повідомленням (викликом) сторін. 03 липня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова зупинене провадження у справі та надано сторонам двомісячний строк для примирення. 26 вересня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 09 листопада 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова зупинено провадження\~у справі\~до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 27 березня 2024 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачки подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її та позивачки участі, що суд вважає за можливе. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте представник відповідача подав заяву про відкладення судового засідання. Наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду з 25.05.2023, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та те, що сама по собі неможливість брати участь у судовому засіданні не є безумовною перешкодою для відкладення судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2011 року і від спільного подружнього життя мають двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, більше року (станом на момент подання позовної заяви) вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Суд намагався зберегти сім`ю сторін, в липні 2023 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися і помиритися позивачка з відповідачем не бажає. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved