Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилався на те, що 12.07.2008 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. У вказаному шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2024 року укладений із [PERSON] шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з ним. Спору щодо місця проживання дітей з колишньою дружиною не має. 28.02.2024 року між ним та [PERSON] укладено договір згідно з яким визначене місце проживання дитини разом із батьком. Вказаним договором механізму утримання дітей визначено не було та своєї обіцянки щодо участі в утриманні дітей остання не дотрималася таку допомогу не надає. 10.05.2024 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий судовий наказ, яким з [PERSON] на його користь були стягнуті аліменти на утримання дітей. Зазначив, що він та [PERSON] вже тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, після розлучення діти проживають разом з ним та він самостійно займається їх вихованням і утриманням. Участі в утриманні та вихованні дітей [PERSON] не приймає. Як зазначає заявник, що встановлення факту самостійного виховання дитини потрібно йому для можливості реалізації його права на отримання додаткової щорічної оплачуваної відпуски згідно положень ст.19 Закону України «Про відпустки». В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Зазначили, що заявник є батьком двох неповнолітніх дітей. Після розлучення з [PERSON] , їх спільні діти залишилися проживати разом з ним та з того часу перебувають повністю на його утриманні. Фактично він самостійно займається вихованням та утриманням дітей. Участі у вихованні, утриманні дітей їх мати [PERSON] не приймає. Просили встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітніх синів. Зазначили, що встановлення вказаного факту необхідно для реалізації права заявника на отримання додаткової оплачуваної відпустки згідно ст.19 Закону України «Про відпустки». Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Також просила задовольнити подану [PERSON] заяву про встановлення факту самостійного виховання та утримання ним дітей. Представник заінтересованої особи ПрАТ «Аді-Дент» в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Проти задоволення поланої [PERSON] не заперечував та просив врахувати, що у випадку встановлення відповідного факту дійсно [PERSON] буде надано додаткову відпустку. Судом встановлено, що 12.07.2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції (актовий запис №932). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськраойнного управління юстиції [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськраойнного управління юстиції у Хмельницькій області [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2024 року укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 28.02.2024 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, за яким сторони визначили, що місце проживання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] є місце проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Також цим договором визначено, що мати дітей [PERSON] також приймає участь у їх вихованні, у договорі чітко вказано, що мати нарівні з батьком вправі вільно спілкуватися з дитиною у визначений сторонами графік, допускається спільний відпочинок дитини з батьками, сторони зобов`язуються брати участь у вихованні дитини тощо. Вказаний договір був посвідчений нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк О.А. 10.05.2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по справі № 686/12738/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.05.20224 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки №Я-03-18913 від 07.05.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані і проживають: [PERSON] , [INFO] з 24.03.2011 року, [PERSON] [INFO] з 15.09.2015 року і [PERSON] [INFO] з 15.09.2015 року. Згідно відповіді КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Хмельницької міської ради від 14.05.2024 року №890/01-03, яка була надана на адвокатський запит, повідомлено, що згідно даних лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] на прийом з приводу стану здоров`я та для проходження оглядів діти [PERSON] та [PERSON] з`являються у супроводі батька [PERSON] . Наказом №1 ПП «Аді-дент» від 03.05.2024 року [PERSON] була надана щорічна основна оплачувана відпустка на 24 календарні дні з 03.05.2024 року. У наданні оплачуваної відпустки тривалістю 10 календарних днів як батькові двох дітей до 15 років відмовлено у зв`язку із відсутністю судового рішення щодо факту самостійного виховання та утримання батьком своїх дітей. Так, у своїй заяві заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. Суд зазначає, що питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). Частиною 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Так, в силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ст. 25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання) котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 30) при цьому відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання, підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком, необхідно встановити юридичний факт, або декілька, в силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Заявник у поданій заяві зазначає, що з моменту припинення шлюбних стосунків з [PERSON] , неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ним, знаходиться на його одноособовому утриманні і самостійному вихованні. Такі твердження в силу ст. 141 СК України, суд розцінює критично, оскільки розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Більш того, 10.05.2024 року згідно виданого судового наказу з матері [PERSON] на користь батька [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Жодних належних і допустимих доказів які б підтверджували факти умисного ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] матеріали справи не містять і заявником суду не представлено. Заявник не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання неповнолітніх дітей, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Зважаючи на те, що заявник не довів, що матір неповнолітніх дітей в силу певних юридичних фактів не виконує прав та обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, вимога викладена у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення є необґрунтована та не доведена. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed