Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивачів. 17.05.2024\~року представник\~позивача адвокат\~Жук В.О.\~звернулася до\~суду із\~заявою про \~ухвалення додаткового\~ рішення у\~справі за\~позовною заявою\~ Акціонерного \~товариства\~ "ДТЕК\~Одеські\~Електромережі"\~до\~\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії. Вказана заява\~мотивована тим,\~що заочним\~Рішенням \~Роздільнянського районного\~суду Одеської\~області від\~21.05.2024\~року були\~задоволені позовні\~вимоги Акціонерного\~ товариства\~" ДТЕК\~Одеські\~Електромережі"\~ до \~ [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії, - задоволені. Стягнуто з [PERSON] ,\~та \~ [PERSON] солідарно\~\~ заборгованість\~за необліковану\~електричну енергію\~в розмірі\~50574,82грн\~а також\~ витрати\~по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~3028,00грн.Однак, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на користь позивача на правову допомогу, у розмірі по 5000грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просила суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з [PERSON] ,\~ [PERSON] судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі по 5000грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання. ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача\~адвокат Жук\~В.О.\~ в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заочним Рішенням\~ Роздільнянського\~районного суду\~Одеської області\~від 21.05.2024\~ року були\~ задоволені позовні \~вимоги Акціонерного товариства\~ "ДТЕК\~Одеські\~Електромережі"\~ до \~ [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії, - задоволені. Стягнуто з [PERSON] ,\~та \~ [PERSON] солідарно\~\~ заборгованість\~за необліковану\~електричну енергію\~в розмірі\~50574,82грн\~а також\~ витрати\~по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~3028,00грн. 14.06.2024\~року представник\~позивача адвокат\~ Жук В.О.\~звернулася до\~суду із\~заявою про\~ухвалення додаткового\~рішення у\~ справі позовною\~заявою\~Акціонерного товариства \~"ДТЕК \~Одеські \~Електромережі"\~до\~до \~ [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії,\~ в якій просила суд стягнути з \~ [PERSON] , [PERSON] \~ судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі по 5000грн. До заяви додано: договір про надання правової допомоги№2212-ПД/7074-01 від 22.12.2023 року відповідно до якого АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та адвокатське об`єднання «Перший радник» в особі керівника Геза А.В. уклали договір про надання правової допомоги. Відповідно до довіренності №261/2023 року від 08.08.2023 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» уповноважив адвоката Жук Вікторію Олександрівну представляти їх інтереси у тому числі і в суді. Згідно до акту надання послуг № 94-ОЕМ від 22.05.2024 року зазначено , що фінансова вартість наданих адвокатом послуг в суді складає 5000,00грн . Також до заяви про ухвалення додаткового рішення було долучена копія наказу адвокатського об`єднання «Перший Радник» №40-к від 11.10.2023 року відповідно до якого [PERSON] була прийнята на роботу на посаду адвоката з 12.10.2023 року за сумісництвом на 0,1 норми робочого часу , з оплатою пропорційно фактично відпрацьованого часу, з окладом згідно штатного розкладу. Представник позивача не надав документів, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 270\~ЦПК\~України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Відповідно\~до ч.3\~ст.142\~ЦПК\~України\~ разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Правовий аналіз ч. 3 ст. 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за винятком, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що представник позивача не надав суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи), про що зазначено в клопотанні представника відповідача. Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості\~підлягають розподілу\~за результатами розгляду справи\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено\~(пункт 1частини другої статті\~137 ЦПК України\~та частина восьма статті\~141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Як вбачається з письмових матеріалів справи, 22.12..2023 року між Адвокатським об`єднанням «Перший радник» та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» укладено договір про надання правової допомоги № 2212-ПД/7074-01. Згідно з пунктом 4.6. Договору сторони погодили, що оплата наданих Послуг з правової допомоги та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів надання послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь виконавця. ( а.с.31 зворотній бік ). Відповідно до Акту наданих послуг від № 94-ОЕМ від 22.05.2024 року за Адвокатським об`єднанням надано детальний опис робіт (наданих послуг), загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги становить 5 годин. Таким чином, представником позивача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті\~самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі\~«East/West\~Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі\~«Баришевський проти України»\~зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)\~та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Суд, зазначає, що сума заявлених позовних вимог по справі становила 50574,82 грн., а розмір гонорару визначений в розмірі 5 000грн., що є спів мірним із складністю цієї справи і наданим адвокатом обсяг послуг. Відтак, враховуючи, що представник позивача підтвердив, понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути підтверджені витрати на професійну правничу(правову) допомогу в розмірі 5 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved