Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

01 серпня 2023 року, АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК»\~звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15 листопада 2012 року в сумі 63693,64 грн та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15 листопада 2012 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 17 липня 2023 року має заборгованість\~63693,64 грн, з яких: 51524,16 грн\~- тіло кредиту, 12169,48 грн\~- відсотки за користування кредитом. 06 вересня 2023 року відповідачем поданий відзив на позов, у якому не заперечуючи наявність кредитного договору між сторонами, вказує, що станом на час звернення до суду з позовом він не мав заборгованості перед банком у розмірі 63693,64 грн, просить не стягувати з нього судові витрати, тому як він намагався вирішити питання щодо погашення заборгованості за кредитом у позасудовому порядку, однак банк не зважаючи на воєнний стан в країні не уклав з ним договір про реструктуризацію. 09 жовтня 2023 року позивачем подана відповідь на відзив, у якій зазначив, що дійсно розмір заборгованості відповідача [PERSON] значено менша. Також вказав, що банком з урахуванням коштів внесених [PERSON] буде розглянуте питання про перерахунок нарахованої заборгованості та уточнено позов. 28 травня 2024 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, разом з розрахунком заборгованості відповідача. відповідно до якої не змінюючи підстав позову, просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором станом на 13 травня 2024 року в розмірі 36293,64 грн, що складається з\~тіла кредиту, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрите спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 листопада 2012 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У вказаній заяві зазначено, що вона разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов підписаних відповідачем 15 листопада 2012 року, сторони погодили розмір базової відсоткової ставки, розмір комісії та неустойки у випадку порушення кредитних зобов`язань. Згідно\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15 листопада 2012 року, станом на 13 травня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 36293,64 грн, що складається з\~тіла кредиту. Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). На підставі викладено та

Outcome: approved