Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

11 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якій позивач просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Косіциній В.В. 12 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача -адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни надійшло клопотання, у якому заявник просить залучити в якості співвідповідача Одеську міську раду. 26 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача -адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни надійшло клопотання, у якому заявник просить витребувати у Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі відомості зі Спадкового реєстру про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Залучено в якості співвідповідача Одеську міську раду. Задоволено клопотання від 26.04.2024 року про витребування доказів. Підготовче засідання по справі призначено на 05 червня 2024 року. 02 травня 2024 року на офіційну електронну адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з ДПС України щодо перетину [PERSON] державного кордону України. 07 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси засобами поштового зв`язку надійшла відповідь з ДПС України щодо перетину [PERSON] державного кордону України. 21 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій вона просила здійснити розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовної заяви у повному обсязі. 05 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивач адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни про долучення доказів, у якій заявник просив долучити до матеріалів справи витяг зі спадкового реєстру. 05 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника Одеської міської ради надійшла заява про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання, призначене на 05 червня 2024 року було відкладено на 18 червня 2024 року. 18 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивач адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни про розгляд справи за відсутності, у якому вона просила провести засідання по справі за її відсутності, проти закриття підготовчого засідання не заперечувала. У підготовче засідання, призначене на 18 червня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 27 червня 2024 року. 27 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивач адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни про розгляд справи за відсутності У судове засідання, призначене на 26 червня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та відповідно до якого її матір`ю є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.11). 30 вересня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00042660581 від 09.12.2023 року вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.15). Тобто, [PERSON] є внучкою [PERSON] , що також підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни від 05.03.2024 року №59/01-16 (а.с.26) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.09.1993 року №1509, видане Одеською залізницею, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності в річних долях належить квартира [ADDRESS] (а.с.13). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с.24). Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76871210 від 07.05.2024 року вбачається, що спадкова справа за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] не заводилася. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, проте, відповідно до листа від 05.03.2024 року №59/01-16 у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Роз`яснено [PERSON] право на звернення до суду із позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.26). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс 17 зазначено про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Поважність причини пропуску для прийняття спадщини мотивована тим, що [PERSON] померла за кордоном. При цьому, будь-яких документів, які б підтверджували смерть [PERSON] у неї не було. Суд бере до уваги те, що свідоцтво про засвідчення підпису посадової особи яка підписала публічний документ (свідоцтво про смерть) було отримано у Генеральному консульстві України в Торонто (Канада) 19 грудня 2023 року. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям. Відмова у наданні додаткового строку на прийняття спадщини на думку суду призведе до непропорційного втручання в право особи на мирне володіння майном (в даному випадку у право особи на прийняття у спадщину спадкового майна), оскільки, не матиме на меті досягнення будь-якого суспільного або публічного інтересу, що є порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому, суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували факт смерті спадкодавця та територіальна віддаленість між спадкоємцем та спадкодавцем є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved