Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду через свого представника адвоката Іваницьку Ольгу Володимирівну, яка діє на підставі ордера серія АІ №1566189 з позовними вимогами до [PERSON] , про розірвання шлюбу, який зареєстровано 09.03.2002 року Свеським селвиконкомом Ямпільського району Сумської області за актовим записом №6. Позов мотивує тим, що з 09.03.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства вони не ведуть. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу не можливо, тому просила його розірвати. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Ямпільського районного суду Сумської області не надходили. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без участі [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією. [PERSON] 13.06.2024 скерував до суду заяву про визнання позову, в якій просив позовні вимоги про розірвання шлюбу з [PERSON] задовольнити, розгляд справи провести у його відсутність. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.03.2002 року Свеським селвиконкомом Ямпільського району Сумської області за актовим записом №6, під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 09 березня 2002 року (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 06.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~112\~СК України\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сім`ю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сім`єю не проживають. На примирення позивачка не згодна. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім`я розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам позивачки, отже позовні вимоги про розірвання шлюбу потрібно задовольнити. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується положеннями ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з цим позовом позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. (а.с.1). Відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, подавши суду відповідну письмову заяву (а.с.37-38). З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути частину судового збору в сумі 605 грн 60 коп., та повернути позивачці з державного бюджету частину судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

Outcome: approved