Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Родина [PERSON] тривалий час перебуває під наглядом соціальних служб у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків відносно дітей, вживанням алкогольних напоїв, відсутністю належних умов для проживання та виховання дітей. Матір дітей неодноразово попереджалася про відповідальність по дотриманню прав дітей згідно з законодавством України. У зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, наказами служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області дітей [PERSON] та [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23.04.2024 року, дітей влаштовано на виховання та тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . За час перебування дітей у патронатній родині мати жодного разу не відвідувала дітей. Спілкувалася з ними в телефонному режимі. На момент влаштування до патронатної родини [PERSON] та [PERSON] були вдягнені в старий одяг, мали неохайний вигляд, взуття було розірване. За час проживання у патронатній родині діти заспокоїлися, стали більш розкутими та почали вільно спілкуватися, поліпшили результати навчання. З розповіді дітей відомо, що співмешканці матері ображали їх. Мати вживала алкогольні напої, вчиняла сварки, жорстоко з ними поводилася, не забезпечувала їх потребами, застосовувала непедагогічні методи виховання. Проведена спеціалістами служби у справах дітей робота з матір`ю [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, створення належних умов для проживання дітей, підвищення виховного потенціалу, подолання алкогольної залежності, ведення здорового способу життя позитивного результату не дала. На підставі викладеного представник просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та внести відомості до актового запису про народження №79 складеного 30.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] , [INFO] та внести відомості до актового запису про народження №10 складеного 26.03.2015 року Виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області; передати дітей виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування, для подальшого їх влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1598,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину з урахуванням індексації відповідно до закону для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, на особисті рахунки дітей. 08 травня 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 27 травня 2024 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по справі. Представник позивача виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що мати [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, не створила належних умов для проживання дітей. Діти зараз перебувають в сім`ї патронатного вихователя. В с.Хлібне [PERSON] мешкала один тиждень, працювала - пасла баранів, але потім, як повідомила господарка будинку, [PERSON] зникла з будинку і залишила в ньому свої документи. За рік перебування дітей в патронатній сім`ї, відповідач постійно змінювала місце мешкання. В с.Яковлівка, де зараз фактично мешкає відповідач, відсутні умови для проживання дітей. Під час перевірки умов проживання за адресою мешкання відповідачки, вона переховувалась від працівників органу опіки, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння. Спілкується з дітьми в телефонному режимі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила не позбавляти батьківських прав. Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, пояснила, що на початку травня була проведена бесіда з дітьми, які повідомили, що не хочуть жити з мамою, оскільки раніше не бачили таких умов життя, які їм забезпечують в патронатній сім`ї, за мамою не сумують. Їх влаштовує, що вони іноді бачаться з матір`ю. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 30.07.2010 року, серія [NUMBER] від 26.03.2015 року. Відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №№ 00043398731 , 00043398647 від 02.02.2024 року відомості про батька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Із акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 12.08.2021 року на підставі інформації служби 102, вбачається, що за вказаною адресою проживають діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] , яка не працює. Батька дітей записано згідно ч.1 ст. 135 СК України. Умови проживання задовільні, в наявності побутова техніка, речі, меблі, предмети побуту, запас продуктів харчування. У дітей є місце для сну, відпочинку, підготовки уроків. На момент відвідування діти були нагодовані, доглянуті. З [PERSON] проведено профілактична бесіда щодо виконання батьківських обов`язків, ведення правильного та здорового способу життя. 12.08.2021 року [PERSON] вручено офіційне попередження щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України. Із акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 07.11.2023 року на підставі повідомлення КНП «Лозівське ТМО», вбачається, що за вказаною адресою проживають діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , яка має тимчасові заробітки, співмешканець матері [PERSON] , який має тимчасові заробітки. Стосунки в сім`ї задовільні, для дітей облаштовано одну частину кімнати, є письмовий стіл, комп`ютер, [PERSON] має мобільний телефон, в наявності дитячі речі, одяг, взуття відповідно віку, статті та потреб дітей. З [PERSON] проведено роз`яснювально-профілактичну бесіду, щодо ведення здорового та правильного способу життя, не зловживання алкогольними напоями. Остання зобов`язалася належним чином виконувати батьківські обов`язки. 07.11.2023 року [PERSON] вручено офіційне попередження щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України. Із повідомлення заступника директора Комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання» від 16.01.2024 року до служби у справах дітей Лозівської міської ради, вбачається, що 16.01.2024 року о 0-30 год. до дитячого відділення КНП «Лозівське ТМО» працівниками поліції були доставлені діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із [ADDRESS] . Діти були доставлені у супроводі матері, яка була у стані алкогольного сп`яніння. Чим і була обумовлена її неадекватна поведінка. Діти у відділенні без матері. Здорові. Згідно наказів начальника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 17.01.2024 року № 74-СЖО, №75-СЖО, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із невиконанням матір`ю батьківських прав. Із письмових пояснень [PERSON] від 17.01.2024 року, вбачається, що остання підтвердила перебування її 15.01.2024 року в стані алкогольного сп`яніння. Не заперечує проти влаштування дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до патронатної сім`ї. Зобов`язується пройти курс лікування у нарколога, знайти роботу. Має бажання повернути дітей в сім`ю. 17.01.2024 року [PERSON] вручено офіційне попередження щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України. Згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23.01.2024 року №155, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовано на виховання та тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Із акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 23.02.2024 року, вбачається, що власником будинку є [PERSON] Будинок з пічним опаленням, зручності на вулиці. Будинок потребує ремонту, на подвір`ї не придбано, в наявності меблі, але в обмеженій кількості. [PERSON] роз`яснено про необхідність створення належних умов для проживання дітей, надано термін до кінця березня. Із акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 29.03.2024 року, вбачається, що умови для проживання дітей не створені, відсутні стіл для навчання, одяг, взуття, постільна білизна, у будинку безлад. Із повідомлення заступника директора КНП «Лозівське ТМО» від 03.04.2024 року вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на даний час проживають в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Діти соматично здорові. На момент прибуття в сім`ю [PERSON] діти не мали ніяких побутових навичок та навичок догляду за собою. На початку мати [PERSON] , дзвонила дітям, налаштовуючи дітей проти патронатного вихователя, потім дзвонити стала інколи. На день народження [PERSON] , він не отримав поздоровлення від матері, яка продовжує зловживати алкоголем. Із характеристики КЗ «Краснопавлівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] , [INFO] є ученицею 7-А класу. Онлайн-заняття відвідує не систематично. Має навчальні досягнення середнього та початкового рівнів. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, який не завжди має. [PERSON] пропустила багато занять, як з поважних так і без поважних причин. Тому ще й і ця обставина вплинула на рівень успішності школярки. [PERSON] забезпечена всім необхідним для навчання шкільним приладдям. Мати, [PERSON] , останнім часом цікавиться успіхами дитини, реагує на повідомлення в батьківській групі від класного керівника, відповідає на телефонні дзвінки та телефонує сама. На даний час дитина проживає в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із характеристики КЗ «Краснопавлівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] , [INFO] є учнем 3-А класу. Онлайн-уроки відвідує систематично, без поважних причин уроки не пропускає, інколи запізнюється на них. Має навчальні досягнення середнього та початкового рівнів. [PERSON] особливого прагнення до здобуття знань не виявляє, потребує постійного контролю, з боку дорослих, який не завжди має. Дитина має належний зовнішній вигляд. Шкільним приладдям забезпечений в повній мірі. Мати, [PERSON] , останнім часом цікавиться успіхами дитини. На телефонні дзвінки класного керівника відповідає рідко, але реагує на повідомлення в батьківській групі. На даний час дитина проживає в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із листа служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 16.04.2024 року, адресованого начальнику Лозівського РВП ГУНП у Харківській області, вбачається, що не дивлячись на постійну профілактичну роботу, що проводилась з [PERSON] , позитивних зрушень у виконанні нею батьківських обов`язків не спостерігається. В зв`язку з чим просять притягнути [PERSON] до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Із висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23 квітня 2024 року №873, вбачається, що діючи в інтересах дітей виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, представником позивача були долучені фотокартки з місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З яких вбачається, що умови проживання в будинку незадовільні, в приміщенні не прибрано, розкидані речі. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, остання за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча мала б це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідач не надала доказів, щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, а також, що після передачі дітей на тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя переглянула свою поведінку, змінила та покращила умови проживання, бажає брати участь у вихованні дітей. На підставі викладеного, зважаючи на те, що у вищезазначених нормах Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи те, що ч.1 ст. 20 цієї ж Конвенції, передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою, для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дитини, в її же інтересах, враховуючи висновок органу опіки та піклування, дослідженні докази в судовому засіданні, суд приходить до висновку, за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, що на думку суду, відповідатиме інтересам дітей та сприятиме їх належному вихованню і розвитку. Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст. 169 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили направляється судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи, що відповідачкою доказів неможливості утримувати дітей через стан здоров`я, наявності інших осіб на утриманні або інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не надано, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та стягує з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1598,00 грн., на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.05.2024 року. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 6056,00 гривень.

Outcome: approved