Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова в інтересах [PERSON] до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідачки на її користь 48673,00 грн. заподіяної їй матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 10000,00 грн. заподіяної їй моральної шкоди внаслідок залиття квартири та покласти понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неповнолітня [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Над квартирою позивачки розташована квартира відповідачки [PERSON] 14.10.2023 року в квартирі позивачки відбулося залиття з квартири [ADDRESS] за вказаною адресою, про що 14.10.2023 року уповноваженою комісією було складено Акт обстеження, в якому зазначено, що на час прибуття аварійної бригади встановлено, що залиття відбулось з 9 квартири. Двері мешканка 9-ї квартири не відчинила, зі слів сусідів проживає одинока жінка похилого віку. Для усунення аварійної ситуації мешканці кв. [ADDRESS] до служби не звертались, течію усунули своїми силами, імовірно сталося халатне залиття. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/121-23/23699-БТ від 15.12.2023 року, розмір спричиненої матеріальної шкоди за фактом залиття 14.10.2023 року кв. [ADDRESS] складає 48673,00 грн. Крім того, стороною позивача заявлено до стягнення моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, як компенсацію її душевних страждань через пошкодження майна - квартири, де позивачка проживає зі своєю сім`єю і де наразі проживати не може через наявні пошкодження цього житла, що потягло необхідність у пошуках іншого житла на час ремонту квартири. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.02.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Позивачка та її уповноважений представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява уповноваженого представника сторони позивача адвоката Сунцова В.В., в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від відповідачки не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. [PERSON] відповідно до Договору дарування квартири від 14.01.2014 року, належить квартира [ADDRESS] /а.с. 10/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16127812 від 14.01.2014 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до інформації КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ХМР від 11.03.2024 року №2134/04-12/24, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, в наявних архівних матеріалах КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ХМР не міститься актуальної інформації про зареєстроване право власності, містяться реєстраційні відомості станом на 31.12.2012 року. Згідно з наявними архівними матеріалам інвентаризаційної справи реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року проведена КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ХМР за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 25.02.1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду р. №8-94-16981. /а.с. 54/ З Акту обстеження від 14.10.2023 року, складеного комісією у складі начальника дільниці Немишлянського району УТО ВБС та представника дільниці №52 КП "Жилкомсервіс" вбачається, що 14.10.2023 року був виклик на аварійно-диспетчерську службу КП "Харківводоканал" з питання залиття кв. 1 за вищевказаною адресою. На час прибуття аварійної бригади встановлено, що залиття відбулось з 9 квартири. Двері мешканка 9-ї квартири не відчинила, зі слів сусідів проживає одинока жінка похилого віку. Для усунення аварійної ситуації мешканці кв. [ADDRESS] до служби не звертались, течію усунули своїми силами, імовірно сталося халатне залиття. При обстеженні встановили, що в квартирі [ADDRESS] залита стеля, стіни та підлога в кухні, коридорі в туалеті, в кімнаті. Внутрішньобудинкові системи холодної води, водовідведення в робочому стані, течі стояків не виявлено /а.с. 15/. Згідно з Висновком з експертного дослідження № ЕД-19/121-23/23699-БТ від 15.12.2023 року розмір спричиненої матеріальної шкоди за фактом залиття 14.10.2023 року кв. [ADDRESS] складає 48673,00 грн. /а.с. 19-22/. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України та ст. 151 Житлового кодексу України, власність зобов`язує, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин З додатку №4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) В акті повинен міститися висновок про те, хто заподіяв шкоду. Отже у даному акті встановлено, що причиною залиття кв. [ADDRESS] відбулось з квартири [ADDRESS] за цією ж адресою, тобто акт відповідає вимогам, встановленим до складання таких актів, та містить всі необхідні відомості. Статтею 323 ЦК України передбачено, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що на споживача покладені наступні обов`язки: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини та за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до статті 319, 322 ЦК України власність зобов`язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Згідно із ст. 383 ЦК України, передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартири, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналізуючи положення процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. У процесі розгляду даної справи відповідачкою не спростовано, що квартира позивачки зазнала пошкоджень в наслідок залиття з квартири відповідачки. Отже суд вважає, що заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, відповідно до звіту про незалежну оцінку майнових прав, з метою визначення ринкової вартості, право вимоги відшкодування матеріальних витрат понесених внаслідок залиття квартири від 14.10.2023 року в розмірі 48673,00 грн та витрат на проведення експертного дослідження №ЕД-19/121-23/23699-БТ від 15.12.2023 року в розмірі 3441,60 грн., підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеними. Крім того, позивачкою заявлено вимогу про стягнення спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`п.3 роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Стороною позивача заявлено до стягнення моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, як компенсацію її душевних страждань через пошкодження майна - квартири, де позивачка проживає зі своєю сім`єю і де наразі проживати не може через наявні пошкодження цього житла, що потягло необхідність у пошуках іншого житла на час ремонту квартири. З вказаних міркувань та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку про можливість задоволення суми стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. Згідно квитанції № 0485-5712-8894-2747 від 15.02.2024 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачки на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial