Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Чумак В.П. звернулася до суду з позовом до відповідача Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про скасування арешту на майно а саме: обтяження № 26670830 від 30.05.2019, тип обтяження: арешт рухомого майна, заборона відчуження; реєстратор - державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Коваль Л.І.; підстава для реєстрації - постанова Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 58734416 від 30.05. 2019. Обтяження № 26781418 від 09.07.2019 року: тип обтяження: арешт рухомого майна, заборона відчуження; реєстратор - державний виконазець Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І.; підстава для реєстрації - постанова Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 59497637 від 09.07.2019 року; на легковий автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , який зареєстрований за ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс». Заявлені вимоги мотивовані тим, що згідно рішення суду від 11.10.2021 визнано за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язано зняти всі арешти та інші обмеження з даного транспортного засобу. Проте, при звернувся до Територіального сервісного центру МВС №7442 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області, останнім було проведено перевірку державних реєстрів та виявлено обтяження № 26670830 від 30.05.2019 та № 26781418 від 09.07.2019 року на вище зазначений автомобіль. При зверненні до Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві про скасування заборон на вказаний транспортний засіб позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю реєстраційних номерів обтяжень та номерів виконавчих проваджень, в межах яких здійснено обтяження та розшук вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим і подано даний позов. Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито провадження\~у даній справі\~за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 25.03.2024. Проте, дана справа була знята з розгляду та відкладена до 09.05.2024, а потім до 27.06.2024. Позивач та його представник до судового засідання не з`явився, протее остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився також. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2021 року позов [PERSON] до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», треті особи - Білозерський РВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, приватний виконавець Кісельова В.В., Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Деснянський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно та зняття арештів задоволено частково. Визнано дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу: автомобіля марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 1299 см. куб., укладений 23.07.2015 року як додаткова угода до Договору №008403 від 04.05.2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс». Визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на легковий автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Зобов`язано зняти всі арешти та інші обмеження з даного транспортного засобу, включаючи ті, що накладені: відділом ДВС Білозерського РУЮ у Херсонській області в рамках виконавчого провадження №51970255 на підставі виконавчого листа №668/430/16-ц від 22.03.2016 року, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області; приватним виконавцем Кісельовою В.В. в рамках виконавчого провадження №57247163 на підставі виконавчого документу №13348575943 від 03.09.2019 року; відділом ДВС Печорського РУЮ в м. Києві в рамках виконавчого провадження №51696220 на підставі виконавчого листа №495/8991/15-ц від 14.04.2016 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області; відділом ДВС Печерського РУЮ в м. Києві в рамках виконавчого провадження №50767859 на підставі виконавчого листа №759/17472/15-ц від 09.03.2016 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва; відділом ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві в рамках виконавчого провадження №50845412 на підставі виконавчого листа №629/3906/14-ц виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області (а.с.15-19). Після набрання вказаним рішенням суду законної сили, [PERSON] звернувся до Територіального сервісного центру МВС № 7442 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області із заявою про проведення державної реєстрації права власності на легковий автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] (а.с.20). Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.01.2024 вбачається, що виявлено обтяження на легковий автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , а саме: обтяження № 26670830 від 30 травня 2019 року, тип обтяження: арешт рухомого майна, заборона відчуження; реєстратор - державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Любов Іванівна; підстава для реєстрації - постанова Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 58734416 від 30 травня 2019 року; боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»; стягувач - Печерський районний відділ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Та обтяження № 26781418 від 09 липня 2019 року, тип обтяження: арешт рухомого майна, заборона відчуження; реєстратор - державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Любов Іванівна; підстава для реєстрації - постанова Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 59497637 від 09 липня 2019 року; боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»; стягувач - Печерський районний відділ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.21-22). 18 січня 2024 року представник позивача звернувся з письмовою заявою до Печерського районного від ділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування заборон на вказаний транспортний засіб (а.с.25-27). Проте, Печерський районний відділ ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив у скасуванні заборон у зв`язку з відсутністю реєстраційних номерів обтяжень та номерів виконавчих проваджень, в межах яких здійснено обтяження та розшук вказаного транспортного засобу (а.с.28-29). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною першою\~статті 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~статтею 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпоряджання\~своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно роздруківки з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що №АСВП:58734416 відкритого 02.04.2019 та №АСВП:59497637 відкритого 09.07.2019 борником за якими є ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» - завершено(а.с.23-24). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності обтяжень № 26670830 від 30.05.2019 та № 26781418 від 09.07.2019, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити право власності на автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Враховуючи те, що судом встановлено, що позивач набув у власність автомобіль згідно рішення суду від 11.10.2021, що набрало законної, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідні обтяження скасуванню.

Outcome: approved