Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

В травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та визначення частки в майні колишнього колгоспного двору, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину за заповітом він прийняв своєчасно. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та визначити за ним 1/2 частку домоволодіння, як члену колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача Магальської сільської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району № 1167 від 11 грудня 2012 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1962 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Рідківській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1991 рік на праві спільної сумісної власності відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 22 лютого 2010 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Рідківської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно як спадкоємець за заповітом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то право власності на 1/2 частку домоволодіння слід визнати за ним в порядку спадкування. Окрім цього, позивачу [PERSON] не визначена його власна частка в майні колишнього колгоспного двору, яка збереглася на теперішній час, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з того, що згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За вказаних\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про визначення\~за позивачем\~1/2\~частки у\~вказаному домоволодінні,\~як його\~власної частки\~в майні\~колишнього колгоспного\~двору,\~що збереглося\~по теперішній\~час. На підставі ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 1218, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved