Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач звернувся із вимогами, якими просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача шкоду спричинену дорожньо - транспортною пригодою. У обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Відповідачка за договором обов`язкового страхування з позивачем застрахувала належний автомобіль. В ході дорожньо-транспортної пригоди у якій відповідачка визнана винною пошкоджено інший транспортний засіб. Власнику пошкоджено автомобіля позивачем було відшкодовано спричинені збитки. Відповідачка, після виникнення дорожньо-транспортної пригоди, залишила дане місце. У зв`язку із чим позивач заявив даний позов і просить його задовольнити. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його технічними засобами. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідачка, будучи належним чином та завчасно проінформованою про існування даного судового спору відзиву на позов не подала. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Дослідив матеріали надані позивачем, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є юридичною особою та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 21 жовтня 2022 року о 23 годині, [PERSON] в смт Новогуйвинському по вулиці Дружби Народів Житомирського району Житомирської області, керуючи автомобілем марки "ВОЛЬВО" реєстраційний номер " [NUMBER] ", порушила правила дорожнього руху України і вчинила зіткнення з автомобілем марки "ФОРД" реєстраційний номер " [NUMBER] ". Внаслідок зіткнення автомобілі зазнали ушкоджень, а [PERSON] залишила місце пригоди. 20 грудня 2022 року судом відповідачку визнано винною у виникненні дорожньо-транспортної пригоди і вчиненні правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення. 23 червня 2023 року між позивачем і потерпілим від пригоди укладена угода про розмір страхового відшкодування, яким обумовлено розмір страхового відшкодування збитків спричинених зазначеною пригодою у розмірі 7 600 гривень. 29 червня 2023 року позивач сплатив потерпілому 7 600 гривень обумовленої суми. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страховик зобов`язаний, серед іншого, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (ст. 988 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, серед іншого, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди (п.п."В" п.38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі належних та допустимих доказів факт спричинення майнових збитків протиправними діями відповідача. Позивач, виконуючи зобов`язання за договором страхування, відшкодував потерпілому спричинену шкоду. Договором та законом передбачено право позивача на звернення до суду із вимогами до особи, яка спричинила збитки за її компенсацією, що має бути відшкодована в рамках даного провадження, як правильно обраний спосіб захисту порушених прав. Інших обставин суду встановити не представилось можливим в тому числі у зв`язку із ненаданням відповідачем будь-яких матеріалів стосовно заявлених позовних вимог. За власною ініціативою суд позбавлений можливості отримувати докази у даній справі. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved