Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСУНГ ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА КОМПАНІ», треті особи: Міністерство економіки України, Державна служба з питань безпеки харчової продуктів та захисту споживачів, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАТІС-СЕРВІС», про захист прав споживачів- відмовлено. 03 червня 2024 року представник відповідача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вищевказаної заяви зазначила, що 26 травня 2024 року відповідач отримав повний текст рішення через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», останнім днем для подачі заяви про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є 31 травня 2024 року, а тому вищевказану заяву подано у межах строку, встановленого судом. До заяви представник відповідача додала ордер про надання правничої (правової) допомоги №1083813, договір про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24, додаткову угоду № 1 від 09 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24. У зв`язку з чим, представник відповідача просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 14 червня 2024 року позивач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій останній просив зменшити суму з 7000 грн. до 1000 грн. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що професійну правничу допомогу відповідачу надавала адвокат Борисова Д.Л. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1083813, договору про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24, додаткової угоди № 1 від 09 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року №08-04/24. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтям 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 7 000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також відмовою в задоволенні позову, з позивача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: partial