Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

05.04.2024 представник позивача Бородін Д.В., який діє в інтересах [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», що знаходиться в м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, в якому просить визнати виконавчий напис від 19 листопада 2021 року\~ р.№ 8579, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] , коштів на користь TOB «Фінансова компанія «Ріальто», код ЄДРПОУ 43492595, таким, що не підлягає до виконання. Стягнути з TOB «Фінансова компанія «Ріальто», код ЄДРПОУ 43492595, на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти у сумі 4927,10 грн., судовий збір та витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 20 000 грн.. Мотивуючи тим, що 19 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича вчинив виконавчий напис № 8579 про стягнення з [PERSON] \~\~ коштів на користь TOB «Фінансова компанія «Ріальто», код ЄДРПОУ 43492595, на підставі невиконання договору № 210222-35171-1 від 22.02.2021 та договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 року, укладеним між TOB «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та TOB «Фінансова компанія «Ріальто». 26.11.2021 Овруцький відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження АСВП № 67680005 про стягнення з [PERSON] коштів на користь TOB «Фінансова компанія «Ріальто» за вищевказаним виконавчим написом. Під час виконання оскаржуваного виконавчого напису за виконавчим провадженням АСВП № 67680005 стягнув з позивача на користь відповідача 4 927,10 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України. Вважає, що вчинений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.11.2001. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. мав право вчинити виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді. Відповідно, в порушення вказаного положення оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Представник відповідач надала відзив на позовну заяву, в якій просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, оскільки у відповідача були всі обгрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису по кредитному договору. Позивач у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тому вважає виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Також відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки витрати, які понесла позивач у розмірі 20 000,00грн. не співмірні з сумою заборгованості за кредитним договором, яка становить 16 202,36грн., крім цього, адвокатом не долучено докази оплати понесених витрат на професійну правничу допомогу та не долучено детального опису виконаних ним робіт на користь позивача. Третя особа начальник Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталія САРАНЧУК надала пояснення, в яких зазначила, що загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 22853,20грн., за час перебування виконавчого документу на виконанні у відділі із заробітної плати [PERSON] було утримано та перераховано 3692,88грн.. Станом на 14.03.2024 залишок заборгованості з урахуванням виконавчого збору становить 21615,64грн.. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. пояснень на позовну заяву не надав, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за адресою, вказаною в позовній заяві, але повернулася на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нессо» пояснень на позовну заяву не надало, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за адресою, вказаною в позовній заяві, але повернулася на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8579, про звернення стягнення з [PERSON] \~ на користь TOB «Фінансова компанія «Фінанс інновація», правонаступником\~ якого є TOB «Фінансова компанія «Ріальто», заборгованості за кредитним договором в розмірі 22153,20 грн.(а.с.13). З копії договору № 210222-35171-1 від 22.02.2021 видно, що TOB «Фінансова компанія «Фінанс інновація» надала [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,00грн. під 1,99% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 10 днів (а.с.14-15). 26.11.2021 старшим державним виконавцем\~ Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Залізко С.П. відкрито виконавче провадження №67680005 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.17). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.02.2024 видно, що після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). Звертаючись до суду із позовом, представник позивача вказував на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус мав право вчинити виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, а в порушення положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Порядок вчинення нотаріальних дій містить правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Отже, на момент вчинення виконавчого напису - 19.10.2021, набрало чинності судове рішення, яким визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якою Перелік був доповнений новим розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Така обставина дає суду підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між TOB «Фінансова компанія «Фінанс інновація», правонаступником\~ якого є TOB «Фінансова компанія «Ріальто» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.\~ Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. За встановлених обставин, зважаючи, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову. З копії довідки Овруцького ліцею № 3 Овруцької міської ради видно, що з заробітної плати [PERSON] було утримано стягнення\~ згідно ВП № 67680005\~ на загальну суму 4927,10грн. (а.с.16). Оскільки основна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню, задоволенню підлягає також і вимога про повернення коштів, які було утримано із заробітної плати позивача на користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. за подання позовної заяви, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 20 000,00 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved