Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5157 від 24 грудня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 10376, 66 грн. Свою позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, що ніяких угод з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не укладала, ніяких зобов`язань перед даною компанією не має. Про існування виконавчого напису та виконавчого провадження дізналася влітку 2023 року з мобільного застосунку «Дія». Виконавче провадження №62678064 було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. 28.07.2020 року. На теперішній час виконавче провадження №62678064 перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. Виконавче провадження передано приватному виконавцю Пашкову Ю.Д. на підставі наказу Міністерства юстиції України №1637/5 від 04.05.2023 року у зв`язку з тимчасовою відсутність приватного виконавця Попляка В.В. Крім того, позивач посилається на те, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм статей 87-89 Закону України «Про нотаріат», пунктів 1-4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено не тільки безпідставно але із грубим порушенням, як вищенаведених норм законодавства, так і підзаконних актів. Від представника відповідача відзив на позов не надходив. Треті особи пояснень не надавали. Позивач, представник відповідача, треті особи в судове засідання не з`явилися про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Позивач просила розглянути справу без її участі, позовну вимогу просила задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку позивач не заперечувала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та наявні докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. 24 грудня 2019 року вчинений виконавчий напис за № 5157 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 10376,66 грн. Постановою приватного\~виконавця виконавчого\~округу Харківської\~області Попляком В.В. від 28 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62678064 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. З відповіді ТОВ «ФК «Аланд» від 23.02.2024 р. наданої на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 р. про витребування документів слідує, що оригінали та копії документів на підставі яких був вчинений оспорюваний нотаріальний напис у компанії відсутні. Усі документи необхідні для вчинення нотаріального напису були надані нотаріусу. Стаття 50\~Закону «Про\~нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України\~від 2\~вересня 1993\~року №\~3425-XII\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону «Про\~нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно до пункту 2 Переліку документів, що є порушенням, так як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, вказаний пункт визнано незаконним та не чинним. Ухвалою Вищого адміністративного суду України № К/800/6492/17 від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Натомість, розрахунок заборгованості зроблений фінансовою установою, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Однак, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 750/1627/18, провадження № 61-43895св18. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час вчинення спірного виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 5157 від 24 грудня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського\~нотаріального округу\~ Кондратюком\~В.С. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» коштів, нотаріус не дотримався вищезазначених положень Закону. Питання щодо судових витрат в частині судового збору, суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Оскільки ухвалою суду від 13 листопада 2023 року позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved