Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Цісар І.В. звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають з 24.09.2021 р. в зареєстрованому шлюбі. Стосунки позивача з відповідачем поступово розладились, зникло взаєморозуміння, що на думку позивача, є неприпустимим для продовження сімейних відносин. Фактично на даний час сім`я припинила своє існування. Позивач живе окремо від відповідача, а тому вважає, що подальше збереження формального шлюбу не має сенсу. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Крім того, збереження шлюбу в тому стані, яким він був протягом останнього часу, суперечить його інтересам. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 24 вересня 2021 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вісковський М.А. та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 24 вересня 2021 року, актовий запис №1841. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved