Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 470. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Це призвело до втрати взаємної любові. З вересня 2023 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Позивач зазначає, що подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Строку на примирення просить не надавати. Окрім того, сторони не мають жодних спорів як з приводу виховання та утримання дітей, так і щодо спільного майна подружжя. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 470. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду відзив, в якому підтвердила вказані позивачем обставини, справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 470, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 вересня 2006 р. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , від 14 березня 2014 р., та серії [NUMBER] , від 28 вересня 2018 р. відповідно. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved