Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 19 680,10 грн витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що Бердичівською окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12023060480000657 від 06.05.2023 за фактом вчинення [PERSON] , [INFO] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2023 по справі №274/3401/23 затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №12023060480000657 від 06.05.2023, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 3 місяців іспитового строку. Вирок суду набрав законної сили 19.01.2024. Згідно інформації КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 13.02.2024 №01/350, потерпілий від злочину [PERSON] , [INFO] з 06.05.2023 по 16.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського» (10 ліжко-днів). Вартість 1 ліжко-дня становить 1 968,01 грн. Загальна вартість його лікування становить: 19 680 грн. 10 коп. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та кримінально-караними діями [PERSON] . Перелік медичних послуг повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2023 році визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році, що затверджений постановою КМУ від 27.12.2022 №1464. Встановлено, що між закладом охорони здоров`я та НСЗУ укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, а саме: №0000-39Т6-М000 від 16.01.2023, №2198-Е123-Р000 від 02.02.2023,№2198-Е123- Р000/01 від 18.04.2023, №3060-Е223-Р000 від 23.02.2023, №4490-Е523-Р000 від 23.05.2023 та ін. Відтак, послуги КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12023060480000657 не заявлявся. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили вироком Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2023 у справі №272/3401/23. Ураховуючи, що медичні послуги потерпілому від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 ККУ, надавалися КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» на підставі договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладених із НЗСУ (замовник), тому витрачені державою кошти підлягають стягненню з [PERSON] та зарахуванню до Державного бюджету України. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення з відповідача. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 22.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник Національної служби\~здоров`я\~Україниподав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа свою позицію з приводу заявленого позову суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2023 по справі № 274/3401/23 затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №12023060480000657 від 06.05.2023, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 3 місяців іспитового строку. Вирок суду набрав законної сили 19.01.2024. Так, вироком було встановлено, що 06.05.2023 близько 02 години 48 хвилин [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] , знаходилися на пішохідному переході, розташованому на проїжджій частині дороги по [ADDRESS] та [ADDRESS] . В цей час їх наздогнав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який тримав у руках дерев`яну палицю та між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел [PERSON] нахилився та обхопив обома руками ноги [PERSON] , від чого останній впав на асфальтове покриття дороги та випустив з рук палицю. В цей час, місці та за вказаних обставин [PERSON] , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого за спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , підняв правою рукою з асфальту дерев`яну палицю та, розмахнувшись нею, із значною силою кинув її в голову [PERSON] , від чого останній втратив свідомість та впав обличчям на асфальтове покриття проїжджої частини дороги. В результаті своїх злочинних дій [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді вдавленого багатоуламкового перелому тім`яної кістки зліва, забою головного мозку, пластинчастої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, що ускладнилась пневмоцефалією, набряком головного мозку, яке, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Також, вироком встановлено, що факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та кримінально-караними діями [PERSON] . Відповідно до довідки-розрахунку КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 13.02.2024 №01/350, [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 06.05.2023 по 16.05.2023. У відділенні перебував - 10 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня становить - 1 968,01 грн. Загальна вартість лікування - 19 680,10 грн. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради листом від 13.02.2024 за № 01/349 повідомило Бердичівську окружну прокуратуру, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] медичним закладом з гр [PERSON] не відбувалось. КНП «Обласна лікарня» не наділена правом на отримання відшкодування витрат на лікування потерпілого, оскільки кошти на відшкодування підлягають сплаті не КНП «Обласна лікарня» а до бюджету. Національна служба здоров`я України листом від 04.03.2024 за № 7067/2-16-24 повідомило Бердичівську окружну прокуратуру, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] не здійснювало, а також не заперечив щодо здійснення Бердичівською окружною прокуратурою представництва у суді. Судом встановлено, що Національна служба здоров`я України надала згоду на здійснення представництва Бердичівською окружною прокуратурою в суді та не зверталася до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом. Відповідач не скористався своїм правом подати суду заперечення з приводу заявленого позову. Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями відповідача потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради і відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на його лікування, а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування у розмірі 19 680,10 грн. V. Розподіл судових витрат У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved