Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

В січні 2024 року позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок гривень) грн. 29 коп. Позов мотивований тим, що ПрАТ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00730964. Предметом договору є страхування транспортного засобу Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] . 15.01.2021 року о 19.25 год. в м. Києві по вул. Щекавицькій, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] та ТЗ LEXUS RX 350, [NUMBER]. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 24.02.2021 року (справа № 758/1569/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого автомобіля Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано Рахунок №Нв00000017 від 18.01.2021 року на суму 41 826,63 грн. (на деталі та роботи). Рахунок №Нв00000070 від 16.02.2021 року на суму 49 715,12 грн. (додано позиції з фарбування деталей та роботи до них на суму 7 888,49 грн.) та Рахунок №Нв00000121 від 11.03.2021 року на суму 6 000,00 грн. від СТО, відповідно до яких вартість ремонту Volkswageb Polo, д.н. [NUMBER] склала 55 715,12 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунки страхового відшкодування та страховий акт № 03715/07/921 від 08.02.2021 року на суму 41826,63 грн., з якої 4922,80 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 36903,83 грн. було виплачено, страховий акт № 04840/07/921 від 17.02.2021 року на суму 7888,49 грн., страховий акт № 07746/07/921 від 17.03.2021 року на суму 6 000,00 грн. Відповідно до складних страхових актів позивачем було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 50 792,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 159054 від 10.02.2021 року, № 161561 від 18.02.2021 року, 168973 від 19.03.2021 року. Позивач провів зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦКУ, вказана операція зазначена в страховому акті № 03715/07/921 від 08.02.2021 року. А отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну Відповідачем, складає 55 715,12 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, його цивільна-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована а ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АР9030272 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування за полісом № АР9030272 в розмірі 36 974,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням 3 15747 від 24.06.2021 року та 3 16533 від 19.07.2021 року. Отже, розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 55 715,12 грн., при цьому полісом № АР9030272 покрито частину шкоди на суму 36 974,83 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 18 740,29 грн. = 55 715,12 грн. - 36 974,83 грн., просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок гривень) грн. 29 коп. Провадження у справі відкрито ухвалою 02.02.2024 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи порвідомлений відповідно до вимог закону, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 15 січня 2021 року, о 19 год. 25 хв., в м. Києві по вул. Щекавицькій, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «LEXUS RX 350», н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN POLO», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у справі № 758/1569/21 [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн. 00 коп.). Позивачем дану подію визнано страховим випадком, про що свідчить складені страховий акт № 03715/07/921 від 08.02.2021 року на суму 41826,63 грн., з якої 4922,80 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 36903,83 грн. було виплачено, страховий акт № 04840/07/921 від 17.02.2021 року на суму 7888,49 грн., страховий акт № 07746/07/921 від 17.03.2021 року на суму 6 000,00 грн. Відповідно до складних страхових актів позивачем було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 50 792,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 159054 від 10.02.2021 року, № 161561 від 18.02.2021 року, 168973 від 19.03.2021 року. Позивач провів зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦКУ, вказана операція зазначена в страховому акті № 03715/07/921 від 08.02.2021 року. А отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну Відповідачем, складає 55 715,12 грн. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування за полісом № АР9030272 в розмірі 36 974,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням 3 15747 від 24.06.2021 року та 3 16533 від 19.07.2021 року. Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 55 715,12 грн., при цьому полісом № АР9030272 покрито частину шкоди на суму 36 974,83 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 18 740,29 грн. = 55 715,12 грн. - 36 974,83 грн., просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок гривень) грн. 29 коп. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, зокрема, відповідно до п.38.2.1. ст. 38 даного Закону страховик після сплати страхового відшкодування має правоподати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених упункті 13.1 статті 13 цього Закону. Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування) коефіцієнта фізичного зносу)та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідач заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень не надав. Таким чином, суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини відповідача, а тому до позивача, як до страховика перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування в розмірі 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 29 коп. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 3 028,00 грн., підтверджений платіжним дорученням № 11603 від 27.12.2023 р. На підставі викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved