Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Шанс» про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що починаючи з 2020 року від імені організації Поштовий клуб йому на постійній основі надходили рекламні проспекти та брошури із пропозиціями придбати побутові товари широкого асортименту та з різноманітними акціями. Так, у 2021 році його повідомили про те, що він став переможцем акції та отримав право на грошовий приз у розмірі 375000 грн. та додатково 20000 грн. «Премія за вірність», для чого йому необхідно було підтвердити статус активного клієнта зробити замовлення за каталогом та оплатити його, що він і зробив, однак йому так і не виплатили вказаної суми, натомість щомісяця висилали нові умови, які він повинен був виконувати щоб отримати свій виграш та які він виконував. Останній лист він отримав 16.04.2024 року з черговими відмовками та штучно створеними умовами для подальшого відтермінування сплати виграшу вже у збільшеному розмірі 395000 грн., бонусу за швидке виконання інструкцій 20000 грн., доплата за якість заповнення документів 25000 грн., компенсація за вчасно отримані посилки 45000 грн. Також зазначає, що він в телефонному режимі звертався до відповідача про виплату йому вказаного призу, однак його запевнювали чекати свого виграшу. Вважає, що добровільне підписання вказаного контракту та надіслання позивачу сертифікату-гарантії зі змістом про визнання його єдиним переможцем і отримувачем грошового виграшу свідчить що він дійсно був визнаний переможцем у конкурсі, організатором якого безпосередньо був відповідач. У зв`язку з цим просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Шанс» в його користь 395000 грн. Ухвалою судді від 15.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду відзив в якому проти задоволення позову заперечив, зазначаючи, що проводили маркетингові акції для обмеженого кола осіб на території України з метою продажу товарів замовника, тому просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що \~ [PERSON] \~ на постійній основі надходили рекламні проспекти та брошури із пропозиціями придбати побутові товари широкого асортименту та з різноманітними акціями. Так, у 2021 році його повідомили про те, що він став переможцем акції та отримав право на грошовий приз у розмірі 375000 грн. та додатково 20000 грн. «Премія за вірність», для чого йому необхідно було підтвердити статус активного клієнта зробити замовлення за каталогом та оплатити його. Він виконав всі умови конкурсу, придбавши запропонований організаторами товар і став переможцем, про що свідчать письмові повідомлення відповідача та виграв 375000 грн. основного призу та 20000 грн. додаткової винагороди. Разом з тим, грошовий приз йому не був виплачений та в подальшому надходили наступні акції з придбання товару та участі в подальших розіграшах. За приписом ст. 1144 ЦК України особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди. Згідно до ст. 1148 ЦК України у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов`язана виплатити її. Акція (маркетинг) - це захід або комплекс заходів, здійснюваних для збільшення обсягів продажу, залучення нових покупців або підвищення зацікавленості постійних клієнтів, зміцнення позицій на ринку чи завоювання нових ринків. Основною метою акції є отримання прибутку. Орієнтована на кінцевих споживачів, посередників, партнерів або на вдосконалення маркетингового каналу (просування товару від виробника до споживача). Акція має стимулювати покупця до придбання товару чи групи товарів за рахунок привабливої пропозиції (розпродаж за зниженою ціною, додатковий безкоштовний бонус або подарунок, можливість довгострокової гарантії, безкоштовна доставка, покупка трьох одиниць товару за ціною двох і т. п.). Основним засобом впливу на споживача через акцію є реклама. Тоді, як конкурс - змагання, яке дає змогу виявити найгідніших із його учасників або найкраще з того, що надіслане на огляд. Також конкурс - відбір претендентів на заміщення деяких посад. Отже маркетингова акція та конкурс за своє суттю є відмінними. Так, маркетингові функції - це окремі види або комплекси видів спеціалізованої діяльності, що здійснюються в процесі функціонування підприємства як учасника ринку. Отже, на думку суду, отримані позивачем рекламні, інформаційно-рекламні матеріали із зазначенням в них його, як «переможця», «головного переможця» носять лише інформаційний характер. Що стосується посилання позивача на дотримання ним умов конкурсу та вчинення відповідачем дій, які проявляються, нібито, в публічній обіцянці винагороди за результатами проведення конкурсу, то дані доводи суд не приймає до уваги та вважає їх абсолютно безпідставними з огляду на те, що у відповідності до норм ст. 1151 ЦК України однією із умов проведення конкурсу є те, що засновник конкурсу повинен повідомити про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому. Отже саме оголошення про конкурс повинно містити інформацію про предмет конкурсу, суть завдання, тобто засновник конкурсу повинен описати завдання з визначенням вимог до роботи, результату, певної дії, які він бажає отримати; розмір винагороди (премії), яка може визначатися як у визначеній грошовій сумі, так і в іншій матеріальній цінності; строк подання творів на конкурс чи виконання певної дії, тобто строк надання досягнутого результату чи строк в який повинна бути виконана сама робота. Разом з тим, отримання позивачем рекламних, інформаційно-рекламних матеріалів із зазначенням в них його, як «переможця», «головного переможця» за умовами акції свідчить лише про те, що їй надано можливість продовжувати брати участь у маркетинговій акції, а не про автоматичну виплату йому головного призу у розмірі 395000.Отримані ним документи носять лише інформаційний характер, а надрукована типографським методом рекламно-поліграфічна продукція не є фінансовим документом щодо отримання грошових коштів. З огляду на наведене, у матеріалах справи відсутні докази проведення відповідачем конкурсу (змагання), обіцянка винагороди не є публічною, не є фінансовим документом, а носить інформаційний характер. До того ж, інформаційна компанія відповідача є лише маркетинговим заходом, який проводиться з метою підвищення попиту споживачів на продукцію. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заявлених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні правовідносини з публічної винагороди. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed