Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

05 квітня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за комплексним Договором №1/4043705 від 26.11.2020 в сумі 297\~247,35 грн., з яких: 279\~164, 36 грн. прострочена заборгованість; 192, 43 грн. відсотки; 17\~890, 56 грн. прострочені відсотки. В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилався на укладення 26.11.2020 між ним та відповідачем кредитного Договору №1/4043705 та не виконання останнім умов зазначеного договору, внаслідок чого він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, представник позивача розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, відповідач причину неявки не сповістив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи, - судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 26.11.2020 між позивачем відповідачем укладений комплексний Договір №№1/4043705 (далі: Договір). Як вбачається з п.1.1. вищезазначеного Договору, банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у порядку та в строки, встановлені договором. Кредит надається банком позичальнику на наступних умовах: сума та цільове призначення кредиту 672\~442, 48 грн., в тому числі 615\~200 грн. на купівлю транспортного засобу для особистого користування, 12\~242, 48 грн. на сплату страхової суми премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків, укладеним між страховою компанією ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ»; строк кредиту до 25.11.2022р включно; процентна ставка 6,29 % річних (фіксована ставка);комісійна винагорода 2,99 % від суми кредиту (п.1.2 Договору). Пунктом 1.4. Договору передбачено, що позичальник повертає кредит та проценти банку згідно графіку платежів по кредиту. Сторонами узгоджений графік повернення кредиту, що підтверджується Додатком №1 до Комплексного договору №№1/4043705 від 26.11.2020. Позивач своє зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 672 442, 48 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №1/4043705 від 27.11.2020 Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 297 247,35 грн., з яких: 279 164, 36 грн. прострочена заборгованість; 192, 43 грн. відсотки; 17 890, 56 грн. прострочені відсотки, що підтверджується випискою з рахунку. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч.3 ст.12, ч.1, ч.5,ч.6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1-3 ст.89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, відповідач отримав кредитні кошти, що вбачається із копій меморіальних ордерів від 27.11.2020, які є належним доказом виконання умов комплексного договору №1/4043705 позивачем. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 297\~247,35 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved