Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Зміст позовних вимог У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що діти проживають разом з нею. Фактично шлюбні відносини між сторонами повністю завершені. На добровільну домовленість зі сплати аліментів на утримання спільних дітей відповідач згоди не дає, більш того, на зв`язок з позивачкою виходити не бажає та життям спільних дітей не цікавиться вже 3 місяці. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, відповідач сплачує на утримання дітей орієнтовно 20 000,00 грн. Спільний син - [PERSON] , [INFO] , має статус дитини з інвалідністю підгрупи «А», має хронічне психічне захворювання, та потребує постійного догляду, нагляду, реабілітації, лікування. Фактично дитина має абсолютну нездатність до самообслуговування. Окрім того, син [PERSON] має супутні хвороби. Молодший син - [PERSON] , [INFO] , теж має розлади здоров`я. Захворювання спільних з відповідачем дітей потребують детальних, вчасних обстежень, лікувань, в більшості своїй всі ці послуги є платними. Позивачка наголошує, що через стан здоров`я спільних з відповідачем дітей та необхідності в постійному, ретельному догляді за ними, вона не має можливості працевлаштуватися. Позивачка зауважує, що орієнтовні суми місячних витрат на утримання дітей: придбання продуктів харчування від 20 000,00 грн до 25 000,00 грн; оплата медичних послуг та лікарських засобів від 10 000,00 грн до 30 000,00 грн; оплата послуг логопеда, психолога 4000,00 грн - 6000,00 грн; придбання нового одягу, взуття 5 000,00 грн до 15000,00 грн. Діти мають проблеми зі здоров`ям, що тягне за собою не передбачувані витрати. Відповідач є військовослужбовцем, а також керівником, засновником та власником декількох підприємств, а тому, як зазначає позивачка, відповідач має різні види доходів, та може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, задля забезпечення належного рівня життя їхнім спільним дітям та таким чином буде дотримано принцип рівності батьків у вихованні дітей. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 19.06.2024 позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони мають двох спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14.02.2019 та серії [NUMBER] від 20.11.2020 відповідно, в яких батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Діти зареєстровані та проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , має статус дитини з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується медичним висновком № 523 від 12.10.2022 та пенсійним посвідченням серія [NUMBER] від 26.07.2022. [PERSON] , [INFO] , має також ряд супутніх захворювань, зокрема (а.с. 24-31): - затримка психічного і мовленнєвого розвитку (медичний висновок Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної Ради Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр, центр рідкісних (органних захворювань) від 18.01.2024); - РАС (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 18.01.2024); - гіпергомоцистеїнемія (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 18.01.2024); - вторинна мітохондріальна дисфункція (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 18.01.2024); - гетерозиготний компаунд (MTHFR\\) (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 18.01.2024) - епілептична енцифалопатія на стадії детального спостереження (висновок нічного відео ЕЕГ моніторингу, проведеного 28-29.03.2023 на базі приватного кабінету обласного дитячого невролога [PERSON] ); - вертеброгенна деформація обох ХА; асиметрія кровотоку в ВББ, венозна дисциркуляція (медичний висновок TOB «Медичний центр «Аделіз» від 26.12.2021); - долікохолон (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9806 Відділення загальної хірургії з ліжками для урологічних хворих від 15.08.2023). Згідно з програмою реабілітації дітей-інваліда ЛКК «КМПНЛ 2» № 391 від 21.06.2022 [PERSON] потребує: два рази на рік реабілітації в Реабілітаційних центрах України з метою медичної, психолого-педагогічної, фізичної, фізкультурно-спортивної реабілітації; соціально-побутової та психіатричної допомоги постійно. [PERSON] , [INFO] , також має розлади здоров`я, а саме (а.с. 32-50): - затримка психічного і мовленнєвого розвитку (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 15.01.2024 та від 19.03.2024); - гіпергомоцистеїнемія (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 15.01.2024 та від 19.03.2024): - латентний дефіцит заліза (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 15.01.2024 та від 19.03.2024); - вторинна мітохондріальна дисфункція (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 15.01.2024 та від 19.03.2024); - непереносимість глютену без целіакії (медичний висновок КНП ХОР «МСМГЦ ЦРОЗ» від 15.01.2024 та від 19.03.2024); - закреп, гепатомегалія, інші уточнені хвороби жовчовивідних шляхів, лямбліоз (консультативний висновком спеціаліста № 9374 від 14.11.2023 Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України консультативно-діагностична поліклініка); - функціональні порушення кишківника, доліхосигма, субкомпенсована форма, вторинний коліт, енкопрез (виписка № 7119 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» від 02.02.2024); - доліхосигма, субкомпенсована форма (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №№6357 відділення загальної хірургії з ліжками для урологічних хворих від 19.04.2024). Згідно з висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 09.04.2024 №ІРЦ-85179/2024/497573 Інклюзивно-ресурсного центру № 12 Деснянського району міста Києва, [PERSON] [INFO] , потребує медикаментозного лікування, ретельного нагляду за його станом здоров`я та швидкого реагування в разі погіршення, психолого-педагогічних та корекційно-розвиткових занять. Матеріалами справи підтверджується, що за 2022-2023 роки позивачка сплачувала кошти на медичне обстеження дітей та на придбання лікарських засобів (а.с. 52-74). Відповідач є військовослужбовцем, а також: керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління №630»; керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-Нива»; керівником, засновником та власником з часткою на 100% з розміром статутного капіталу 132 000,00 грн Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно- монтажне управління №8»; засновником та власником з часткою на 100% Дочірнього підприємства «ПРОМЖИТЛОБУД «ФІРМИ "ЖИТОМИРІНВЕСТ» ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ДП «ПРОМЖИТЛОБУД»; керівником, засновником та власником з часткою на 100% з розміром статутного капіталу 7 166,00 грн Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Буд». Норми права та мотиви суду Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховною Радою України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 СК України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно зі ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Відповідно до абзацу третього пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917 «Про деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи стан здоров`я дітей, необхідність постійного та систематичного лікування, а також догляду за ними, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатними, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб матеріали справи не містять, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 29 квітня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо судових витрат За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved