Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивачі звернулися\~до Київського\~районного суду\~м.Полтави\~з позовом\~до Управління\~майном комунальної\~власності міста\~Полтавської міської\~ради про\~визнання права\~користування житлом\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~посилаючись на\~те,\~що \~позивачу у\~2004\~році [PERSON] \~ для\~проживання з\~сім`єю\~з трьох\~осіб \~надано дану\~квартиру.\~Будинок за\~даною адресою\~перебував на\~балансі Полтавської\~КЕЧ (зараз\~КЕВ м.\~Полтави)\~Ордер виданий\~на позивача\~ [PERSON] \~та членів\~сім`ї.\~Позивачі вселились\~та були\~зареєстровані за\~адресою [ADDRESS] .\~У 2006\~році будинок\~переданий \~до комунальної\~власності Полтавської\~міської територіальної\~громади. З метою забезпечення можливості приватизації займаного житла, позивачі просили визнати за ними право користування на законних підставах жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційної організації № 2» Полтавської міської ради. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про перехід розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, щодо задоволення позовних вимог покладають на розсуд суду. Третя особа пояснення суду не направили. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] перебуває в комунальній власності. Згідно відповіді КЕВ м. Полтави № 542/87 від 12.01.2024 року будинок [ADDRESS] , в 2006 році разом з усіма будинками військового містечка № [NUMBER] переданий до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади. Житлове приміщення за адресою [ADDRESS] на обліку за житловим фондом Міністерства оборони України не перебуває. Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2» від 28.03.2024 року за адресою [ADDRESS] особовий рахунок на квартиру загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. оформлений на [PERSON] . Форма власності комунальна. У квартирі з 11.06.2004 року зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, згідно довідки КП «ЖЕО №2» встановлено, що ордер за адресою [ADDRESS] відсутній, квартира не службова. Станом на час вирішення справи судом позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] , користуються відповідною житловою площею. [PERSON] є квартиронаймачем. Відповідно до частин першої та другої статті 61 статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Також встановлено, що позивачі у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання за вказаною адресою, зокрема, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 11.06.2004 року. Правомірність поселення позивачів в квартиру [ADDRESS] не оспорюється учасниками справи. В силу норм ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер на жиле приміщення. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 "Про приватизацію державного житлового фонду" наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України\~визначено, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Виходячи з аналізу змісту Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК УРСР права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї. Як встановлено судом, позивачі на відповідній правовій підставі були поселені в квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира є постійним їх місцем проживання. На підставі викладеного, враховуючи, що жиле приміщення в квартирі [ADDRESS] , є постійним місце проживання позивачів, саме за цією адресою вони у встановленому законом порядку зареєстрували своє місце проживання, суд дійшов до висновку, що порушене право позивачів підлягає захистові, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] на правових підставах. На підставі викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved