Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за нею право на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина зокрема і на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем за законом. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Бабич А.І. в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сосницької селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову. Представник третьої особи Менської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлена належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 14.02.2007 року), яка відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 06.07.1960, свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.05.1980 є матір`ю позивача. З довідки Сосницької селищної ради від 09.04.2024 № 16-11/9-159 вбачається, що згідно даних по господарської книги №1 об`єкта погосподарського обліку № 01-0052-5 будинок по [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , Сосницькою районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 213/2008. Єдиним спадкоємцем майна померлої за законом є [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по по [ADDRESS] не видавалось. На день смерті [PERSON] проживала\~по [ADDRESS] з 25.01.1988 по день смерті одна. З довідки характеристики КП «Зодчий» Сосницької селищної ради від 30.04.2024 №78 вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погребник, Г-1 погребник, В погріб, Г погріб, №1 огорожа) (рік забудови об`єктів 1972-1983 роки) за адресою: по [ADDRESS] становить 106355 грн. За таких обставин суд вбачає достатньо підстав вважати, що домоволодіння належало померлій [PERSON] , а позивач є спадкоємцем даного домоволодіння за законом. Відповідно до\~статей 1216;\~1217,1218\~ ЦК\~України спадкуванням\~є перехідправ та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року. Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна. До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо \~ на \~момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2024 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірний жилий будинок дійсно належав померлій, а позивач є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1261 ЦК України. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, за спадкоємцем [PERSON] .

Outcome: approved