Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач, в інтересах якого діє адвокат Карамян Е.Ф., звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~про розірвання\~шлюбу.\~Аргументуючи заявлені\~вимоги,\~зазначає,\~що перебуває\~з відповідачем\~у шлюбі,\~який зареєстрований\~14.10.2014 року\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~ місту\~Добропіллю реєстраційної\~служби Добропільського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Донецькій області,\~за актовим\~записом №234. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому просить суд розірвати їх шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини між ними припиненні, проживають окремо. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому просить суд розірвати їх шлюб. Рух справи. Ухвалою судді від 13.05.2024 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач звернулась до суду з заявою про визнання позову. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. [PERSON] \~та [PERSON] \~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований\~14.10.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №234 (а.с.11). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу та не бачить можливості примирення. Подружжя не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Даних, які б свідчили про те, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи встановлені судом обставини, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 03.05.2024 року, що міститься у матеріалах справи (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведені норми, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд вважає розподілити судові витрати таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову на суму 1211,20 грн, що складає 605,60 грн; 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, що складає 605,60 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved