Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 20.11.2023 року о 20 год. 40 хв. в м.Коломиї, по вул.Мазепи, Івано-Франківської області відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Opel Kadett», д.н.з. « [NUMBER] », порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не справився з керуванням та допустив наїзд на перешкоду, а саме на навіс автобусної зупинки, що знаходиться біля АЗС «Захід» по вказаній вулиці, що спричинило пошкодження вказаних транспортного засобу та перешкоди, та завдало позивачу майнової шкоди, так як позивач є балансоутримувачем вказаного навісу автобусної зупинки. Вина відповідача у вчиненні зазначеної ДТП підтверджується постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року, якою відповідача визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Отже, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП як особа, яка завдала шкоди. Загальна сума відшкодування вказаної шкоди відповідно до локального кошторису на будівельні роботи на відновлення пошкодженої зазначеної автобусної зупинки становить 22 622,40 грн. і цю шкоду відповідач добровільно не відшкодував позивачу. Тому сторона позивача, посилаючись на положення статей 1187, 1188 ЦК України та інші норми законодавства, просить стягнути з відповідача на його користь зазначений розмір заданих збитків, а також 3\~028 грн. судових витрат по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 09.05.2024 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.62). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року (справа №346/6932/23), яка набрала законної сили 26.01.2024 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Зокрема, цією постановою встановлено, що відповідач будучи учасником дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження вищевказаного транспортного засобу та автобусної зупинки (а.с.23). Згідно з правилами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно \~до рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 15.05.2023р. № 126 позивач є балансоутримувачем вище вказаного навісу автобусної зупинки (а.с.15). Отже, судом встановлено, що відповідача визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та заподіяння шкоди майну, балансоутримувачем якого є позивач. Відповідно до частин 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до частини 2 статті 1187 цього Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. \~ Згідно з рахунком на оплату № 207 від 23.11.2023 року стороною позивача виставлено відповідачу рахунок на загальну суму 22 622,40 грн. разом з ПДВ, яка складається з усіх витрат, понесених позивачем на відновлення вказаного навісу автобусної зупинки (а.с.20). Вказана сума завданих збитків також зазначена у локальному кошторисі на будівельні роботи №02-01-01 на відновлення зазначеної пошкодженої автобусної зупинки (а.с. 20). Відповідно до частин 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі наведеного судом встановлено, що завдана шкода винуватцем ДТП потерпілому не відшкодована на час ухвалення даного рішення, оскільки жодною зі сторін не заявлено та суду не надано доказів про таке відшкодування Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з правилами частин ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача слід присудити на користь позивача судові витрати в розмірі 3 028 грн., які понесені стороною позивача по оплаті судового збору, що підтверджується даними платіжної інструкції № 6534 від 15.02.2024 року. На підставі наведеного та ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: approved