Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

04 березня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 24 червня 2021 року сторони зареєстрували шлюб. Причиною звернення до суду є те, що подружні стосунки між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння. Як зазначає Позивач, спільних дітей сторони не мають. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 20 червня 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги визнав та просив задовольнити. В судове засідання 20 червня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач зазначила про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш Хамза МД Абу та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 24 червня 2021 року, про що свідчить актовий запис №359, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач після реєстрації шлюб не змінювала прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін відсутні спільні діти. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач подружні стосунки між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved