Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Станько Ю.П., звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна, про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. А саме просить: 1. Припинити право власності [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) на земельну ділянку за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134 площею 0,55 га, що розташована за адресою по [ADDRESS] . 2. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) на земельну ділянку за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134 площею 0,55 га, що розташована за адресою по [ADDRESS] . Обгрунтовує позовну заяву наступним. Вказує, що рішенням 21-ої сесії 5-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 06 від 31.03.2010 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] .Українки гр. [PERSON] » позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . На виконання вказаного рішення сільської ради, позивач виготовив технічну документацію щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , загальною площею 0,55 га. яка була сформована із земель запасу та присвоєно такій земельній ділянці кадастровий номер 4622789200:01:023:0134. Зазначає, що починаючи з 11.03.2011 р. по 18.06.2018 р. Туринківська сільська рада Жовківського району Львівської області 27 разів розглядала на сесії сільської ради технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , проте за наявності усіх підстав для прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , всупереч Закону таке рішення не прийняла. З даного приводу Жовківським районним судом Львівської області було прийнято судові рішення, якими Туринківську сільську раду Жовківського району Львівської області зобов`язано розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] з відповідним прийняттям рішення. Зокрема, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 10 липня 2014 року по справі №444/660/14-а за позовом [PERSON] до Туринківської сільської ради Жовківського району, яка набрала законної сили 11.08.2014 року, суд визнав незаконною відмову Туринківської сільської ради Жовківського району від 28.11.2013 року у затвердженні технічної документації із землеустрою, щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] та передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,55 га, якій присвоєно кадастровий номер 4622789200:01:023:0134. Також, суд зобов`язав Туринківську сільську раду Жовківського району розглянути на сесії сільської ради питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] з відповідним прийняттям рішення. Як встановлено судом «відповідно до норм статті 118 Земельного кодексу України Туринківська сільська рада зобов`язана була по питанні [PERSON] прийняти рішення, однак такого рішення не було прийнято, натомість останньому було надано виписку із протоколу 19 сесії 6 демократичного скликання Туринківської сільської ради від 28.11.2013 р., чим було порушено норму цієї статті.» Також, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року по справі № 444/2805/16-а, яка набрала законної сили 03.04.2017 року, суд визнав неправомірною бездіяльність Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області щодо неприйняття відповідного рішення по зверненнях гр. [PERSON] щодо розгляду питання про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Також, суд зобов`язав Туринківську сільську раду Жовківського району розглянути на сесії сільської ради питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] з відповідним прийняттям рішення.» Зокрема, судом встановлено, що «технічна документація із землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки є погодженою у встановленому Законом порядку і є підставою для прийняття рішення про її затвердження». Також, судом встановлено, що «не приймаючи рішення про затвердження погодженої технічної документації із землеустрою, щодо відведення [PERSON] земельної ділянки у двотижневий строк з дня її отримання. Туринківська сільська рада Жовківського району діє не у спосіб передбачений частиною 9 статті 118 Земельною кодексу України, отже, допускає протиправну бездіяльність, чим порушує право [PERSON] на безоплатне одержання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності». Зазначає, що на даний час вказані судові рішення Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області, правонаступником якої є Жовківська міська рада Льівського району Львівської області, є не виконаними. Поряд із цим, рішенням Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 30-ої сесії 7-го демократичного скликання від 19.10.2018 р. було затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,5500 га за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134 та передано йому земельну ділянку у приватну власність. На підставі даного рішення [PERSON] здійснив державну реєстрацію речових прав на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому, позивач оскаржив згадане рішення сільської ради звернувшись у листопаді 2018 року із відповідним позовом до Жовківського районного суду Львівської області. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.04.2023 року у справі № 444/3482/18 апеляційну скаргу адвоката Станька Ю.П. в інтересах [PERSON] - задоволено частково. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2021 року в частині відмови у задоволені вимоги про визнання незаконним та скасування рішення 30-ої сесії 7-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 від 19.10.2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] » - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким таку вимогу задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення 30-ої сесії 7-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 від 19.10.2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] ». Постановою Верховного Суду від 22.11.2023 року постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року залишено без змін. В цей же час, 20.04.2023 р., за тиждень до ухвалення Львівським апеляційним судом рішення у справі, [PERSON] здійснив відчуження земельної ділянки за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134 на користь своєї матері [PERSON] , склавши на її користь договір дарування. Вказаний договір дарування 20.04.2023 р. було посвідчено приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною за № 960 та здійснено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером 67278792. Зазначає, що з огляду на те, що позивач не може оформити своє право власності на земельну ділянку через протиправну бездіяльність Туринківської сільської ради Жовківського району (правонаступником якої є Жовківська міська рада Львівського району Львівської області), що полягає у не прийнятті рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу та через не виконання судових рішень з цього питання, відчуження [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] у власність земельної ділянки за договором дарування є таким, що порушує право [PERSON] на одержання земельної ділянки із земель комунальної власності. Вказує, що даний спір виник у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка, яка належить відповідачеві на праві власності, відчужена їй особою, якій згідно судового рішення скасовано документ на підставі якого така особа набула право власності на спірну земельну ділянку, а саме визнано незаконним та скасовано рішення 30-ої сесії 7-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 від 19.10.2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] ». З огляду на вищевказане, оскільки документ на підставі якого було проведено державну реєстрацію прав [PERSON] на земельну ділянку визнано незаконним та скасовано згідно судового рішення, право власності [PERSON] на таку земельну ділянку за договором дарування складеному на її користь [PERSON] підлягає припиненню. Вказує, що фактично саме державна реєстрація речових прав на спірну ділянку за відповідачем порушує права та законні інтереси позивача. Таким чином, вважає, що державна реєстрація права власності відповідача на земельну ділянку за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134 підлягає скасуванню. Зважаючи на наведене просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року відкрито загальне позовне провадження в справі та підготовче судове засідання призначено на 18 квітня 2024 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134, що знаходиться за адресою: 80342, Львівська область, Львівський район, село Туринка, вулиця Лесі Українки, та заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії шодо відчуження земельної ділянки, в тому числі, але не виключно, будувати (зводити) капітальні споруди на земельній ділянці за кадастровим номером 4622789200:01:023:0134, що знаходиться за адресою: 80342, Львівська область, Львівський район, село Туринка, вулиця Лесі Українки, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі № 444/820/24. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Станько Ю.П. в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку із її похилим віком та неналежним станом здоров`я. Окрім цього, відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Вказує, що суд захистив порушені права [PERSON] відповідно до вимог його позовної заяви шляхом скасування рішення Туринківської сільської ради. Право власності третьої особи [PERSON] на спірну земельну ділянку не було предметом позову. Скасоване судом рішення Туринківської сільської ради № 10 від 19.10.2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] », яке є ненормативним правовим актом індивідуальної дії і його юридична сутність зводилася до одноразового застосування і воно вичерпало свою дію фактом виконання - реєстрацією права власності [PERSON] . Зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тому право власності на земельну ділянку площею 0,5500 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 4622789200:01:023:0134) [PERSON] не було предметом спору і не було скасоване судом і залишалося дійсним. Вказує, що позивач в даному випадку звернувся із позовними вимогами до неналежного відповідача, оскільки відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на, думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Стверджує, що відповідач [PERSON] є обдарованою особою і не порушила права позивача, оскільки 20.04.2023 третя особа [PERSON] , не маючи заборон на розпорядження майном, відчужив спірну земельну ділянку за договором дарування [PERSON] . Вказує, що жодної підстави для припинення права власності відповідача [PERSON] на спірну земельну ділянку позивачем не доведено, а при відсутності підстав для задоволення позовних вимог у позові слід відмовити. До останнього набувача майна [PERSON] заявлені позивачем вимоги, однак такі безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, тому позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд взмозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Саме власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Позивачем не надано доказів того, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника не з його волі. Позивач не є власником майна, яке незаконно вибуло з його володіння, а тому у нього відсутні підстави для витребування майна на свою користь як неволодіючого власника спірного майна. Спірна земельна ділянка вибула з володіння Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області з її власної волі, оформленої рішенням. Відповідач [PERSON] у цьому позові - це особа, яка, на думку [PERSON] , порушила суб`єктивні права, свободи позивача, однак позивач не є власником спірної ділянки, а тому не має правових підстав на припинення прав власності іншої особи-законного набувача майна. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що він до спірної земельної ділянки більше не має жодного відношення, оскільки відчужив таку, маючи на неї усі права. Вважає, що позовна заява [PERSON] є неналежним способом захисту його прав, так як [PERSON] ніколи не був власником чи користувачем вказаної земельної ділянки, а мав лише інтерес нашкодити йому. Третя особа, яка не заявляєсамостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Предметом спору у даній цивільній справі є припинення права власності відповідача на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності, зокрема, на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Верховний Суд України у своїй постанові від 12.09.2012 року у справі № 6-71-12 зазначив, що якщо на підставі розпорядження органу державної влади в особи виникло право власності на земельну ділянку, позбавити її цього права цей орган може лише з підстав і за умов, передбачених ст. ст. 140-149 Земельного Кодексу України, а не шляхом подальшого скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність особи, нехай навіть і вище стоячим органом державної влади. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено ч. 1 ст. 122 Земельного України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримана справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року справі № 444/3482/18 ухвалено у задоволенні позову [PERSON] до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, 3-тя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання бездіяльності дискримінаційною, відшкодування моральної шкоди - відмовити. Постановою Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 444/3482/18 постановлено касаційну скаргу [PERSON] , яка продана його представником [PERSON] , задовольнити. Постанову Львівського апеляційного суду від 07 червня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 444/3482/18 постановлено апеляційну скаргу адвоката Станька Юрія Петровича в інтересах [PERSON] задовольнити частково. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення 30-ої сесії 7-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 від 19 жовтня 2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] » - скасувати. Ухвалити у цій частині нове рішення, яким таку вимогу задовольнити. Визнати незаконним та скасувати рішення 30-ої сесії 7-го демократичного скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 10 від 19 жовтня 2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] гр. [PERSON] ». В іншій частині рішення залишити без змін. Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 444/3482/18 постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року залишено без змін. З Інформаціїної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що відповідач [PERSON] 20 квітня 2023 року зареєструвала своє право власності на земельну ділянку площею 0.55 га, кадастровий номер 4622789200:01:023:0134, на підставі договору дарування, посвідченого 20 квітня 2023 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності. Згідно із вимогами Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема, на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного Кодексу України). Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. Суд враховує, що відповідач [PERSON] діяла як добросовісний набувач при набутті оспорюваної земельної ділянки у власність на підставі договору дарування, виконала всі передбачені законодавством дії щодо отримання у власність земельної ділянки. Крім цього відповідач не повинна нести відповідальність за помилки (порушення закону) допущені органами державної влади та місцевого самоврядування, які стосуються питань законності відведення земельної ділянки. Підстави набуття відповідачем [PERSON] права власності на підставі договору дарування на земельну ділянку не були припинені, скасовані чи визнані недійсними та не оскаржуються у даному позові. Відповідач [PERSON] є обдарованою особою і не порушила права позивача, оскільки 20.04.2023 третя особа [PERSON] , не маючи заборон на розпорядження майном, відчужив спірну земельну ділянку за договором дарування [PERSON] . Крім цього, позивач не є власником спірного майна і ніколи ним не був, не має правових підстав на припинення прав власності іншої особи-законного набувача майна, та його права саме відповідачем [PERSON] не є порушеними. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. У постанові КЦС ВС від 18.06.2024 № 758/113/23 вказано, що особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, із врахуванням відсутності порушеного відповідачем права позивача та того, що позивачем неправильно обрано спосіб судового захисту, суд дійшов висновку про необхідність відмови у заявлених позовних вимогах. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Від так, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року у справі № 444/820/24 підлягають скасуванню. При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не має підстав для присудження позивачеві судових витрат за рахунок відповідача.

Outcome: dismissed