Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Представник [PERSON] (позивач), адвокат Пащук А.І. подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТзОВ «Дебт Форс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А., в якому просить: визнати виконавчий напис від 26.07.2019, зареєстрованого в реєстрі за №1214, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення заборгованості в сумі 58\~764, 99 грн. з позивача таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу). В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову представник позивача покликається на те, що позивач дізнався із додатку Дія про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору 3490917496 від 12.06.2014, укладений між АТ «Альфа Банк» (правонаступником, якого є ТОВ «Дебт Форс»). Зазначає, що кредитний договір укладено у простій письмовій формі, від відповідача позивач не отримував жодних листів вимог, у тому числі щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку. Періодом стягнення становить 16.01.2019 по 17.07.2019. Згідно з виконавчого напису борг складає 58\~764,99 грн, з яких 12\~212, 92 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 19\~892, 67 грн. прострочена заборгованість за не сплаченими відсотками, 9\~359, 40 грн. строкова заборгованість по несплачених відсоткам за користування кредитом, 17\~300 грн. інфляційні збитки за користування грошовими коштами. Плата за вчинення виконавчого напису складає 650 грн. Вважають, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням норм законодавства, зокрема, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а саме: оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, однак нотаріус не врахував, що вчинення виконавчого напису було можливо лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; сума заборгованості не є безспірною, проте нотаріус не перевірив безспірність вимог стягувача; приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення стягувачем та отримання боржником повідомлень щодо наявності заборгованості за кредитним договором та вимог про виконання зобов`язань за цим договором; нотаріусу не надавалися виписки по кредитному рахунку із іншими бухгалтерськими документами оригінал договору, який був укладений (ніби) між позивачем та первісним кредитором АТ «Альфа Банк» - нотаріально не посвідчувався. Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.29-30). Відповідачем подана клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. 87, 88, 89 Закону України Про нотаріат, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 за № 282/20595. Зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 у справі № 6-158c15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволені позовних вимогах. Окрім того, відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якій просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Зазначає, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 8\~000,00 грн. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису зазначає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 26.07.2019 (після 22.02.2017) в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору укладеного в простій формі. Зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису так, і щодо заборгованості, яка є спірною. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що у випадку задоволення позову підлягають до задоволення судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 5\~000 грн., які є реальними. Позивача у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Кожем`яченко В.В. подавав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. у судове засідання не з`явилися, скеровані на їм адресу рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою». За умовами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Оскільки судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи і створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутності. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.06.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490917496, відповідно до умов якого, сума кредиту ставила 12\~658,49, процентна ставка за користування кредитом 39,90%, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків 13.06.2019. Виконавчим написом, вчиненим 26.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1214, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 1172 від 29.06.1999, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №490917496 від 12.06.2014, укладеним з АТ «Альфа Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором Факторингу №2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «ФК «ВЕСТА», правонаступником якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 17.07.2019. Сума заборгованості становить 58 764,99 грн. Постановами приватного виконавця Юхименко О.Л. від 14.08.2019 відкрито виконавче провадження №59801343 про примусове виконання. З інформації про виконавче провадження №59801343 від 15.02.2024 видно, що 20.02.2020 приватним виконавцем Юхименко О.Л. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про арешт коштів боржника. Ухвалою судді Марків Ю.С. від 15.02.2024 замінено сторону стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому напису «1214, вчиненого 26.07.2019 приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал». Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та незгоди позивача з такими діями. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік). Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 26.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1214, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 1172 від 29.06.1999, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №490917496 від 12.06.2014, укладеним з АТ «Альфа Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором Факторингу №2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «ФК «ВЕСТА», правонаступником якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 17.07.2019. Сума заборгованості становить 58 764,99 грн 14.08.2019 приватним виконавцем Юхименко О.Л відкрито виконавче провадження №59801343 про примусове виконання. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; не отримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги; неотримання ним від стягувача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини. Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 26.07.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивача та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15.03.2020 у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21.10.2020 у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним стороною позивача. На підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості представником позивача не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом. Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі №305/2082/14(провадження№ 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором. Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим суд звертає увагу на таке. Згідно з частинами 1, 3\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи;\~2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Стороною позивача на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано: витяг з договору №021501/24 від 15.02.2024 про надання правничої (правової) допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Артема Пащука» та [PERSON] ; додаток до договору №021501/24 від 15.02.2024 про надання правничої (правової) допомоги, з якого видно, що за надання правової допомоги відповідно до умов договору клієнт виплачує Бюро гонорар у сумі 6\~000,00 грн; квитанцію №9335-1452-8380-2248 сплачену [PERSON] на користь [PERSON] на суму 5\~000,00 грн; акт виконаних робіт про надання юридичних послуг, згідно договору про надання правової допомоги №021501/24 від 15.02.2024 по справі 465/1944/24, за змістом якого надано правничої допомоги станом на 08.03.2024 на загальну суму 5 000,00 грн, з якої: зустріч, консультації клієнта, узгодження правової позиції 2147,20, подання запитів і скарги, підготовка заяви інших процесуальних документів 3\~220,80 грн; Враховуючи предмет спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, тому суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу у 5\~000 грн. є достатнім та співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). На підставі статті 18 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved