Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у грудні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 01.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~224486-КС-001 в електронній формі. Відповідно до даного договору відповідачеві було надано кредит у розмірі 24000 грн на строк 16 тижнів, до 24.05.2021, з умовою сплати процентів за користування коштами в розмірі 1,15497987 на день. Факт укладення кредитного договору визнається відповідачем про що зазначено в позовній заяві від 14.07.2023 та рішенні Тростянецького районного суду Сумської області від 19.09.2023 по справі № 588/1501/23. Відповідач лише частково сплатив заборгованість по кредитному договору, а саме сплатив 5850,00 грн. Оплата, як надійшла від приватного виконавця Савенка Ю.О. в рамках примусового стягнення за виконавчим написом нотаріуса в розмірі 8185,22 грн, була повернута відповідачу на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 19.09.2023. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача становить 50115,98 грн, яка складається з наступного: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 23508,00\~грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 26607,98 грн. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 224486-КС-001 у розмірі 50115,98 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Щербаченко М.В. від 27.12.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд. Ухвалою судді Огієнка О.О. від 08.04.2024 прийнято справу до свого провадження та розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але подав заяву в якій зазначив, що просить суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Також у позовній заяві представник позивача вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 01.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №\~224486-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 24000,00 грн строком на 16 тижнів (до 24.05.2021) з умовою сплати відсотків за користування коштами за фіксованою ставкою у розмірі 1,15497987 % на день, а також комісії у розмірі 1200,00 грн. Крім того, сторони погодили порядок повернення кредиту щомісячними платежами згідно графіку платежів, сплату неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань (а.с.\~13). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа. Факт укладення вказаного договору визнається відповідачем про що зазначено в позовній заяві від 14.07.2023, яка подавалася представником [PERSON] до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, стягнення безпідставно набутих коштів (а.с. 27-30). На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на картковий рахунок [PERSON] 01.02.2021 було перераховано кошти в розмірі 24000,00 грн (а.с.\~22). Отже позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 15.12.2023 становить 50115,98 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 23508,00 грн; заборгованість за відсотками 26607,98 грн (а.с. 53-69). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн (а.с. 42). Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №\~826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зважаючи на те, що стороною позивача не надано договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved