Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

01.02.2024 позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили визнати відповідача [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , особою, що втратила право на проживання в квартирі та скасувати місце реєстрації його проживання. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що позивачі зареєстровані та проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] - дата реєстрації за вказаною адресою 14.11.2001, [PERSON] мати позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] - дата реєстрації за вказаною адресою 22.09.1982, [PERSON] - дочка [PERSON] - дата реєстрації за вказаною адресою 25.02.2005. Крім позивачів, в квартирі зареєстровані [PERSON] - дочка [PERSON] - дата реєстрації за вказаною адресою 24.03.2010, [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , [PERSON] син [PERSON] , рідний брат [PERSON] - дата реєстрації за вказаною адресою 04.06.1998. [PERSON] із березня 2022 року не проживає за вказаною адресою, останнього разу телефонував матері у квітні 2022 року і повідомив, що не має наміру проживати разом зі своїми родичами, приймати участь у сплаті комунальних послуг не збирається, і взагалі ці питання його не цікавлять. [PERSON] не повідомив поважних причин своєї відсутності за місцем реєстрації. З того часу спілкування з ним не відбувається, коштів на сплату його частки комунальних послуг жоден із позивачів не отримував. Зазначили також, що [PERSON] не має окремих рахунків для оплати спожитих комунальних послуг, отже, накопичення боргів може негативно вплинути на всіх позивачів. Головним Управлінням національної поліції в Харківській області, Харківським районним управлінням поліції № 2 встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не мешкає. Таким чином, [PERSON] відсутній за адресою реєстрації місця проживання майже двадцять місяців, без поважних причин, що дає підстави визнати його особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 06.02.2024 відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Бєлова О.Є. підтримала позовні вимоги позивачів в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що відповідач з березня 2022 року не мешкає з родичами. В розшук його не оголошували, оскільки він і раніше шукав роботу та виїжджав за кордон. Статус квартири їй не відомий. Доказів наявності заборгованості по комунальних послугах немає. Третя особа Харківська міська рада про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, пояснення стосовно позову не надали. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема через офіційний сайт Судової влади України, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що спірною є квартира [ADDRESS] . Правовстановлюючих документів щодо квартири суду не надано. Згідно з довідкою про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 02.02.2024, в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2020 року народження, [PERSON] , [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] . Згідно з наданою копією пояснень [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , Полушкін [PERSON] не мешкає в квартирі тривалий час, як мінімум 5 років. Однак в позовній заяві позивачі зазначили, що відповідач не мешкає в квартирі з березня 2022 року. Статтею 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в задоволенні позову до [PERSON] відмовляє в повному обсязі за його недоведеністю.

Outcome: dismissed