Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У січні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 11 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1221. Від шлюбу у них дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого між ними виникали суперечки, що у свою чергу в кінцевому результаті призвело до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. З 08 серпня 2021 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та з цього часу ніхто із них не брав участі у примиренні та поновленні сім`ї. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, а відповідачка ігнорує його прохання подати спільну заяву до органу РАЦС, він змушений звернутися до суду із даним позовом. Просив шлюб, укладений між ним та відповідачкою розірвати. 19 лютого 2024 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Максимчук А.В. подала відзив на позов. Зазначила, що її довірителька не заперечує, що у серпні 2021 між нею та відповідачем мали місце певні непорозуміння, у зв`язку із чим вони деякий час разом не проживали. Однак у них збереглись теплі, дружні стосунки, а відтак подружнє життя відновилось. Вони разом працювали, вважали себе подружжям, разом піклувалися про їхніх матерів та дітей від попередніх шлюбів. У березні 2022 року позивач добровільно мобілізувався до лав ЗСУ, де ніс службу до жовтня 2023 року. Протягом цього часу вони спілкувалися кожного дня, надавали одне одному підтримку та матеріально допомагали, а під час приїзду позивача додому у відпусту вони проживали разом, як подружжя. Після звільнення чоловіка з лав ЗСУ стан його здоров`я погіршився, у нього почався посттравматичний стресовий розлад. Втім, вважає, що вони з чоловіком разом подолають всі труднощі і після його реабілітації їм вдасться зберегти сім`ю. Просила надати максимальний термін на примирення. Ухвалою суду від 29.02.2024 за клопотанням відповідачки сторонам надано строк для примирення терміном три місяці. 19.06.2024\~представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Маковійчук П.В.\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність.\~Позовні вимоги\~підтримав. Додатково зазначив, що за час наданий судом на примирення, сторони не примирилися. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Максимчук А.В. в судове засідання, призначене на 12:00год. 27.06.2024 не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Оскільки у судове засідання учасники справине з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так,\~судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1221 (а.с.7). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Судом надавався подружжю термін для примирення, однак вони так і не помирилися. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved