Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на час навчання. У позовній заяві посилався на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між його батьками розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2015 року у справі №554/12397/15-ц. Позивач зазначив, що він є повнолітнім, але продовжує навчання у закладі вищої освіти Полтавському інституті бізнесу на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач таку допомогу йому добровільно не надає, хоча має таку можливість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця на його утримання на період навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцятитрирічного віку. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не надав. Інших заяв та клопотань учасники справи суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що він не може надавати матеріальну допомогу синові. Зазначив, що єдиним джерелом його фінансування є пенсія. За станом здоров`я працювати він не може. Потребує постійного лікування. Значну частину пенсії він витрачає на лікування. Решта коштів залишається на їжу та комунальні послуги. Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави (а.с. 6). З 01 вересня 2023 року [PERSON] навчається у Полтавському інституті бізнесу Закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая». Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2027 року. Вказана обставина підтверджується довідкою від 05 лютого 2024 року №59, виданою Полтавським інститутом бізнесу Закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» (а.с. 9). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні син, донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] продовжує навчання, не працює, тому суд вважає, що він є таким, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Але, дослідивши залучені до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку, що відповідач не має можливості надавати синові матеріальну допомогу. Як підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №531757, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням на період до 01 травня 2025 року. Йому протипоказана фізична праця, вплив токсичних речовин. З довідки про доходи №1729 9772 7879 1784, виданої 15 травня 2024 року Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності. При цьому розмір пенсії у березні та квітні 2024 року становив 4135,42 грн. Виписками з медичної карти стаціонарного хворого підтверджується, що [PERSON] протягом 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні: з 03 по 20 лютого 2023 року, з 11 квітня по 08 травня 2023 року, з 09 по 16 травня 2023 року, з 17 по 24 травня 2023 року, з 30 жовтня по 10 листопада 2023 року. При виписці лікарями відповідачу призначалось тривале медикаментозне лікування та режим харчування, що вимагає значних коштів. Враховуючи викладене, а також незначний розмір доходів відповідача, протипоказання до фізичної праці, суд приходить до висновку, що відповідач не може надавати повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу, в тому числі в розмірі 3000 грн., як просить позивач у позовній заяві. Оскільки згідно ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей на час їх навчання до досягнення 23 років лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а як встановлено судом, відповідач таку допомогу синові надавати не може, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. В задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільнені, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed