Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь збитки за період прострочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року 3% річних в розмірі 1 356,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7 039,39 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13.05.2019 року його позов до [PERSON] задоволено та стягнуто з останнього на його користь 14 720 грн. 89 коп. майнової шкоди в порядку регресу та 768 грн. 40 коп. судового збору. 02.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження№61425087. Відповідач належним чином не виконує вищезазначене рішення суду, тому у листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року призначено до стягнення 3% річних у сумі 830,06 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5 863,95 грн. за період з 22.001.2019 по 03.11.2020 року. Відповідач не виконує вищезазначене рішення суду, на день подачі позову до суду - борг ним не сплачений. У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань відповідачем, позивач просить стягнути 3% річних за період з 04.11.2020 по 30.11.2023 у розмірі 1 356,00 грн. та інфляційні втрати за період з 04.11.2020 по 30.11.2023 у розмірі 7 039,39 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13.05.2019 року позов ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] майнову шкоду у порядку регресу в розмірі 14 720 грн. 89 коп. та 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 4-5). Постановою про приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. на підставі виконавчого листа №756/788/19 виданого 20.06.2019 року відкрито виконавче провадження №61425087 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] майнову шкоду у порядку регресу в розмірі 14 720 грн. 89 коп. У зв`язку з невиконанням вищезазначеного рішення суду від 13.05.2019 [PERSON] , 16.03.2021 року Оболонським районним судом м. Києва було винесено рішення у справі унікальний №756/13715/20, яким призначено до стягнення 3% річних у сумі 830,06 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5 863,95 грн. за період з 22.001.2019 по 03.11.2020 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 04.11.2020 року по 30.11.2023 року вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості (майнової шкоди у порядку регресу в розмірі 14 720 грн. 89 коп.) становить 1 356 грн., інфляційні втрати - 7 039,39 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження за наслідком досліджених матеріалів по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем інфляційних втрат за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірними, а тому за період з 04.11.2020 по 30.11.2023 року з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 7 039,39 грн. інфляційних втрат щодо встановленої рішенням суду суми майнової шкоди та трьох процентів річних у розмірі 1 350,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 858,88 грн.

Outcome: approved