Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Адвокат Телегазій В.І., діючи в інтересах [PERSON] ,. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Рахівська міська рада Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Рахівського нотаріального округу Закарпатської області, про визнання протиправним та скасування державної реєстрації та виключення відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач має спір зі своїм рідним братом щодо встановлення меж земельної ділянки. Так, починаючи оформлювати документи на право власності на земельну ділянку, позивач [PERSON] замовив проведення обмірів та виготовлення графічних матеріалів земельних ділянок, що перебували у його користуванні. Як вбачається з графічних матеріалів до належних позивачу земельних ділянок, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землевласниками та земелекористувачами земельних ділянок не тільки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, але і для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Рахівської міської ради від 17 лютого 2017 року № 296 «Про затвердження протоколу №6 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 03.02.2017року» порушено право позивача, як суміжного землекористувача на доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Так, на графічних матеріалах не відображено жодної можливості доступу позивача до земельної ділянки яка перебуває у користуванні позивача [PERSON] та використовується ним для ведення особистого селянського господарства. Ні землевпорядником міської ради [PERSON] , ні виконавцем [PERSON] , котрий виконував роботи з виготовлення технічної документації землеустрою з передачі у власність земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий № 2123610100:02:004:0044, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , не враховано факту відсутності доступу позивача до земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача для ведення особистого селянського господарства та розташована над земельною за земельною ділянкою відповідача. За результатами збору письмових доказів позивачу стало відомо про те, що згідно договору дарування земельної ділянки від 28.08.2018р. за реєстровим № 2-1294, посвідченим державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка Марією Михайлівною, право власності було переоформлено на відповідача [PERSON] . Однак, отримання копії договору дарування земельної ділянки не вбачається можливим, оскільки у відповідності до вимог діючого законодавства ні позивач ні його адвокат не наділені правами для отримання копії такого договору. Учасниками спору стверджується та не оспорюється той факт, що у фактичному користуванні позивача перебуває земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, розташована між земельними ділянками гр. [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий №2123610100:02:004:0044, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] фактично позбавляє позивача користуватися земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства. У звязку з чим просить суд винести рішення яким визнати протиправним та скасувати: рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Рахівської міської ради від 17 лютого 2017 року № 296 «Про затвердження протоколу №6 засідання узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 03.02.2017 року»; рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання Рахівської міської ради від 31.05.2017р. № 315 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу в у власність земельних ділянок громадянам» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянок громадянами [PERSON] та [PERSON] , у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,1000га, кадастровий № 2123610100:02:004:0044; договір дарування земельної ділянки від 28.08.2018року за реєстровим № 2-1294, посвідчений державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №42732457 від 28.08.2018 року; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки; скасувати записи у Поземельній книзі, зобов`язавши Державного кадастрового реєстратора Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044. Одночасно з пред`явленням позову представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду\~від 01.12.2023\~року,\~заяву адвоката\~Телегазія В.І.\~про забезпечення\~позову задоволено. До вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] відчужувати належну останньому земельну ділянку з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044, площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Телегазій В.І. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені шляхом отримання повістки про виклик до суду. Разом з тим від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, а також про вирішення питання про витребування доказів, а саме оригіналу договору дарування земельної ділянки з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044, площею 0,10 га від 28.08.2018 року за реєстровим № 2-1294, власником якої являється відповідач [PERSON] . Проте, у зазначеному клопотанні усною ухвалою суду відмовлено на підставі положень ст.12 ЦПК України , відповідно до якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Разом з цим, на думку суду, витребовуючи від відповідача певні докази, у даному випадку оригіналу договору дарування земельної ділянки, суд порушить положення ст.12 ЦПК України щодо змагальності сторін цивільного судочинства. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання. У судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подала. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Поштак Ю.С. про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Рахівська міська рада Закарпатської області, про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені шляхом отримання повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Рахівська державна нотаріальна контора Рахівського нотаріального округу Закарпатської області,, про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена шляхом отримання повістки про виклик до суду. У судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, встановив наступні обставини. Так, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Факт належності позивачу вищевказаного майна підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 07.07.2012 року; витягом про державну реєстрацію прав серії СЕЕ №491566 від 10.07.2012; планом забудови громадян [PERSON] та [PERSON] . Рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Рахівської міської ради від 17 лютого 2017 року № 296 затверджено протокол №6 узгоджувальної комісії Рахівської міської ради від 03.02.2017 року та погоджено межу земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,1000га, розроблену [PERSON] та [PERSON] без погодження суміжного землекористувача [PERSON] . Водночас,\~відповідно витягу\~з рішення\~вісімнадцятої сесії\~сьомого скликання\~Рахівської міської\~ради від\~31.05.2017р.\~№ 315,\~виданого Рахівською\~міською радою,\~остання затвердила\~технічну документації\~із землеустрою\~щодо встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості),\~та вирішила\~передати у\~власність [PERSON] \~та [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044, площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП [PERSON] , вищезазначена земельна ділянка з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044 належить [PERSON] та [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землевласниками, що підтверджується також і графічними матеріалами. Як вбачається з інформаційної довідки №342476755 від 11.08.2023 року, державним реєстратором, а саме державним нотаріусам Кицка М.М. 28.08.2018 року здійснено державну реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044 за [PERSON] . Крім того,\~до матеріалів\~справи представником\~відповідача [PERSON] \~долучено рішення\~Рахівського районного\~суду Закарпатської\~області від\~15.06.2018\~року по\~справі №305/444/18,\~відповідно до\~якого\~ [PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до ТзОВ\~"Землемір",\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Рахівська міська\~рада,\~Закарпатської області.\~\~Просив суд\~винести рішення,\~яким визнати\~акт приватизації\~земельної ділянки\~та її\~кадастровий номер\~по [ADDRESS] \~на ім`я\~ [PERSON] недійсними.\~Зобов`язати\~ТзОВ "Землемір"\~та представника\~міської ради\~для встановлення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~та закріпити\~її межі\~довгостроковими межовими\~знаками встановленого\~зразка за\~№98,\~№98\~"А",\~№98\~"Б"\~по вул.\~Шевченка,\~згідно пред`явлених\~документів [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Як вбачається\~з вищезазначеного\~рішення,\~у позові [PERSON] відмовлено. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 21.05.2019 року по справі №305/444/18 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.06.2018 року залишено без змін. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступним. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зістаттями 15,16 ЦКУкраїни, кожна особамає правона захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення, якими затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку громадянам [PERSON] та [PERSON] , по [ADDRESS] , площею 0,1000га, кадастровий № 2123610100:02:004:0044, скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки; скасувати записи у Поземельній книзі, зобов`язавши Державного кадастрового реєстратора Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки. Заявлені позовні вимоги позивача мотивовані тим, що вони з відповідачем [PERSON] є суміжними землевласниками та порушено право позивача, як суміжного землекористувача на доступ до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки у позивача не має жодної можливості доступу до земельної ділянки яка перебуває у його користуванні. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом\~України (далі ЦК України) та Земельним кодексом\~України (далі ЗК України). Статтею 2\~ЗК України визначено, що земельні відносини-це суспільнівідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною четвертою статті 13\~Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Частиною першою статті 316\~ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України). Відповідно до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Пунктами г, е частини першої статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства. Статтею 106\~ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Пунктом 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152\~ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності (користуванні) позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-6732св22) зазначено, що: «Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Під час розгляду справи позивачем не долучено жодного доказу, щодо порушення його права як суміжного землекористувача на доступ до земельної ділянки, не зявлено жодного клопотаня про проведення земельно-технічних експертиз для вирішення вказаних питань. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд вже неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інститут преюдиції. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу. Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19). Так, відповідно до рішення Рахівського районного суду від 15.06.2024 року у справі №305/444/18, провадження №2/305/419/18 [PERSON] посилався та те, що під час виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] , на його думку, мала місце підробка документів, також захоплено його земельну ділянку, що була надана для обслуговування належних йому житлових будинків [ADDRESS] . Також, на його думку, незаконно призначено кадастровий номер на земельну ділянку відповідача, при цьому, ставив вимогу про скасування акту приватизації земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] та її кадастрового номера. Проте, зважаючи на те, що позивачем не надано суду всіх належних доказів, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (суду не надано самого предмета оскарження, що ставить під сумнів взагалі існування такого документу, як акт приватизації земельної ділянки), що позбавило суд можливості дослідження доказів під час судового розгляду з метою встановлення законності чи незаконності оспоріваних документів, суд у своєму рішенні прийшов до висновку у необхідності відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування акту приватизації як у недоведеній. Отже, вищезазначеним рішенням відмовлено позивачу в задоволенні позовної вимоги про скасування акту приватизації земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] . Разом з тим, аналогічні позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки по [ADDRESS] , містяться і в цій позовній заяві. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновк про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним державних актів на право власності відповідачів на належну їм земельну ділянку та скасування її державної реєстрації. Що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасування договору дарування земельної ділянки від 28.08.2018 року за реєстровим № 2-1294, суд зазначає, що у позовній заяві жодних аргументів невідповідності договору дарування вимогам чинного законодавства не зазначено. Крім того, не надано жодного доказу на підтвердження вказаного договору та не обґрунтовано підстав скасування договору. Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені впостановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог ізаперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). В постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 545/1575/21 (провадження № 61-4168св22) визначено, що належними відповідачами у справах про визнання недійсними та скасування актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року по справі № 581/478/18 (провадження № 61-183св20) вказано, що «належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу.Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач, звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, жоден з вказаних відповідачів не є належним за позовними вимогами щодо скасування записів у Поземельній книзі та зобов`язання Державний кадастровий реєстратор Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області внести відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2123610100:02:004:0044, оскільки внесення до Державного земельного кадастру відомостей належить Державному кадастровому реєстратору Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а за скасування записів у Поземельній книзі згідно пунктів 60 61 Порядку ведення\~Державного земельного\~кадастру,\~затвердженого Постановою\~Кабінету міністрів\~України від\~17\~жовтня 2012\~року №\~1051 відповідає Державний кадастровий реєстратор, які не є відповідачами у цій справі. Крім того, як зазначалось вище, належним відповідачем у справах про визнання недійсними та скасування актів про право власності на земельну ділянку є, з поміж інших, орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу. Однак, вказаних осіб не було залучено до участі у справі. А тому в цій частині позовних вимог слід відмовити в зв`язку з неналежним складом відповідачів. Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач на підтвердження заявлених вимог не довів на підставі належних, допустимих та достатніх доказів факту порушення його прав та інтересів, що є підставою для відмови в задоволенні позову. З огляду на викладене, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: dismissed