Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди та просив стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на його користь 20\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої несплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у визначеному законом порядку, що є порушенням його трудових прав. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 08.04.2024\~року було\~прийнято справу\~до розгляду\~та відкрито\~спрощене позовне\~провадження без\~виклику та\~повідомлення сторін;\~залучено до\~участі у\~справі як\~третю особу,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача:\~начальника Служби\~відновлення та\~розвитку інфраструктури\~у Вінницькій\~області [PERSON] .\~ \~ \~ \~ \~01.05.2024 року відповідачем Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області було подано до суду відзив на позовну заяву від 29.04.2024 року № 622, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 10.06.2024 року позивачем [PERSON] було подано до суду відповідь на відзив від 10 червня 2024 року, у якому позивач просив задовольнити позов. Заперечення відповідачем Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області подане не було. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] пояснення по суті спору не подавалися. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. \~ \~ \~ \~Судом установлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2023 року у цивільній справі № 127/33297/21 у задоволенні позову [PERSON] до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2023 року у справі № 127/33297/21 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення; позов [PERSON] до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг [PERSON] від 05 листопада 2021 року № 135-к про звільнення [PERSON] , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року; поновлено [PERSON] на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області; стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 08 листопада 2021 року по день ухваленого судового рішення, у розмірі 867323,52 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі позивача. Судове рішення набуло законної сили 01.08.2023 року. Постановою Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 127/33297/21 постанову Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року було залишено без змін. \~ \~ \~ \~Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2024 року у цивільній справі № 127/33744/23 за\~позовом \~ [PERSON] до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області [PERSON] , про зобов`язання вчинити дії було задоволено позов; зобов`язано Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у визначеному законом порядку, із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 867\~323, 52 грн. за період з 08 листопада 2021 року до 31 липня 2023 року включно, що стягнуто постановою Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі №127/33297/21 на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~Постановою Вінницького апеляційного суду від 28.03.2024 року у справі № 127/33744/23 апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2024 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~Судове рішення набуло законної сили 28.03.2024 року. \~ \~ \~ \~10.04.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/33744/23. \~ \~ \~ \~На підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП № 74725820. \~ \~ \~ \~У зв`язку із невиконанням вказаного рішення суду постановами головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Безрученком О.С. у ВП № 74725820 від 02.05.2024 року та від 21.05.2024 року на боржника Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області було двічі накладено штраф. \~ \~ \~ \~Отже, судове рішення не було вчасно виконано Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. \~ \~ \~ \~При цьому, суд наголошує, що наявність або відсутність порушення трудових прав позивача у спірних правовідносинах не залежить від дати виконання судового рішення, оскільки таке порушення виникло з дня встановлення судом тієї обставини, що Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області було незаконно не обчислено та не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у визначеному законом порядку, із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 867\~323, 52 грн. за період з 08 листопада 2021 року до 31 липня 2023 року включно, що стягнуто постановою Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі № 127/33297/21 на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~Несплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, безсумнівно, є порушенням трудових прав особи, оскільки ЄСВ це гарантія працівника на випадок хвороби, нещасного випадку, пов`язаного з роботою, професійного захворювання, безробіття, а також гарантія пенсійного забезпечення. \~ \~ \~ \~Дійсно, відповідно до ст. 2371 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.\~2371 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 2371 цього\~Кодексу передбачає\~право працівника\~на відшкодування\~моральної шкоди\~у обраний\~ним спосіб,\~зокрема,\~повернення потерпілій\~особі вартісного\~(грошового)\~еквівалента завданої\~моральної шкоди,\~розмір якої\~суд визначає\~залежно від\~характеру та\~обсягу страждань,\~їх тривалості,\~тяжкості вимушених\~змін у\~її житті\~та з\~урахуванням інших\~обставин. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення, тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 2371 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачеві [PERSON] моральну шкоду у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи, передбаченого з 1 січня 2024 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» - 3028 грн., що є обґрунтованою компенсацією за порушення Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області його трудового права на сплату ЄСВ. \~ \~ \~ \~Крім того,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~необхідно тягнути\~з Служби\~відновлення та\~розвитку інфраструктури\~у Вінницькій\~області на\~користь [PERSON] \~183,38\~грн.\~судового збору,\~тобто пропорційно\~до розміру\~задоволених позовних\~вимог (позов\~задоволено на\~15,14\~%).

Outcome: partial