Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

30.05.2024 року позивач [PERSON] звернувся до Хустського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Хустського районного суду від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання на 12 червня 2024 року. Частиною 3 статті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. 06.06.2024 року від позивача надійшла про уточнення позовних вимог, а саме шлюб укладений між сторонами розірвати, неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження, залишити на самостійному вихованні та утриманні батька, а неповнолітнього сина [PERSON] , 2021 року народження залишити на самостійному вихованні та утриманні матері. В судове засідання позивач не з`явився. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та додатково повідомив, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася. До суду від відповідача надійшла заява, підпис якої посвідчено приватним нотаріусом Чіжмарь С.І. про розгляд справи у її відсутності та додатково повідомила, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.10.2011 року виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області під актовим записом №60. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] ,\~ про що виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №100, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.2014р. та син [PERSON] , [INFO] , про що виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №79, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.11.2021 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.06.2024р. №718, складений депутатом Вишківської селищної ради в присутності власника дворогосподарства та двох сусідів, за погодженням селищного голови про те, що за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідачка разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1970 р.н. та неповнолітнім сином [PERSON] , 2021 року народження. Будинок приватний та має всі зручності. Житлово-побутові умови задовільні. Також актом обстеження фактичного місця проживання від 04.06.2024р. №717, складений депутатом Вишківської селищної ради в присутності власника дворогосподарства та двох сусідів, за погодженням селищного голови, встановлено фактичне проживання [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1970 р.н. та [PERSON] ,\~ 2021 р.н., а також з`ясовано, що відповідачка перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі та останній фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з їх неповнолітньою донькою [PERSON] , 2014 р.н.. Шлюбні відносини не підтримують і більше двох років проживають окремо. Аналогічний акт обстеження матеріально-побутових умов за №207 від 10.06.2024р. складено Виноградівською міською радою в тім, що\~ [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю та дочкою, який складений та підписаний заступником міського голови, начальником юридичного відділу та начальником відділу соціального захисту населення Виноградівської міської ради. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони є людьми різних поглядів на життя. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Сім`я розпалася та існує лише формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 р. у справі № 200/952/18. Враховуючи наведене, оскільки сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та необхідно\~ неповнолітніх дітей на самостійному вихованні та утриманні по одній дитині окремо кожному з батьків.

Outcome: approved