Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

30 листопада 2021 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] \~ з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики\~, в якому просив суд стягнути з відповідача, [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів, відповідно до розписки від 25.02.2020 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції у загальному розмірі 44413,60 гривень; 3% річних за період з 02.08.2020 по 03.11.2021 року у загальному розмірі 1550,06 гривень; 1% пені за кожен день прострочення за період з 02.08.2020 по 03.11.2021 року у загальному розмірі 189108,00 грн.. В обґрунтування вимог вказував на те, що 25.02.2020 року [PERSON] надав відповідачу - [PERSON] , суму в борг у розмірі 41200,00 гривень. Відповідно чого, 25.02.2020 року, відповідачка надала йому розписку. Строк повернення коштів становив до 01.08.2020 року. Згідно розписки «цільовим призначенням» коштів є «лікування та оформлення документів». Головною умовою договірних відносин між ними було те, що у разі не повернення відповідачем коштів у зазначений строк, боржник зобов`язується виплачувати пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. Однак, станом на 01.08.2020 рік, відповідач кошти не повернула. Спочатку, на його вимоги, щодо повернення боргу, відповідачка відтягувала час, просила надати їй часу на повернення всієї суми заборгованості. Згодом, відповідач взагалі почала уникати розмов та зустрічей з позивачем. На телефоні дзвінки та текстові повідомлення не відповідає. Таким чином, єдиним захистом порушених прав є звернення до суду з даною позовною заявою. Позов надійшов до Софіївського районного суду 30.11.2021 року та перебував в провадженні судді Шумської О.В. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Кравченко Н.О. та призначено до підготовчого розгляду на 05.04.2024 року об 11-00 год. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2024 року підготовчий судовий розгляд закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник до суду не з`явилися, при цьому представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с.48, 51,55, 59, 63,68,73). Відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом, але до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подано. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подано, при цьому позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення по справі. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши позовну заяву, оцінивши докази надані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, дійшов до наступного висновку. За правилами, що визначені ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею\~ст. 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено розписку про отримання грошей, згідно умов якої позивач передав, а відповідач - позичальник прийняв у борг грошову суму в розмірі 41200,00 грн, на лікування та оформлення документів, зі строком повернення до 01 серпня 2020 року, про що свідчить зміст оригіналу розписки про отримання грошей (а.с. 41), в якій відповідач поставила свій особистий підпис, підтвердивши факт отримання грошових коштів в обумовленій сумі та погодження умов договору позики, а саме умовами договору позики визначено відповідальність за неповернення коштів до 01 серпня 2020 року \~пеню в розмірі 1 % (одного) відсотка за кожен день прострочення (а.с. 41). Представник позивача вказав, що станом на день звернення до суду, борг відповідачем не повернуто, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, яка не містить даних про повернення боргу, в тому числі в певній частині. Вказане узгоджується з нормами\~ст. 545 ЦК України. Відповідач відзиву на позов не надав та вказаний факт не заперечив. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Так, відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~Оскільки визначений договором позики строк повернення грошей настав, але борг не повернено, на захист прав позивача, з відповідача підлягає стягненню основна сума боргу 41200, 00 грн. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за договором позики у розмірі 41200,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 189108,00 грн. за період з 02.08.2020 до 03.11.2021 року, слід вказати наступне. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розписки, в разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору щодо перерахунку коштів до 01 серпня 2020 року , він має сплатити пеню в розмірі 1% одного відсотка від суми за кожен день прострочення. Окрім того, за загальним правилом, що випливає із\~Цивільного кодексу України\~період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується. Період прострочення грошового зобов`язання 459 днів (з 02.08.2020 до 03.11.2021). 41200 грн.x 1% x 459дн : 100% =189108,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім цього, відповідно до вимог\~ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3 % річних у розмірі 1550,06 грн., згідно розрахунку 41200,00 грн. х 3% річних/366 днів х459 днів, а також інфляційні нарахування\~. Індекс інфляції за даний період складає за основною сумою заборгованості 41200 грн. за договором з 02.08.2020 по 03.11.2021 становить згідно даних Мінфін, станом на 2020-2021 рр.: серпень 2020 року індекс інфляції - 99,80 %, вересень 2020 року індекс інфляції -100,50 %, жовтень 2020 року індекс інфляції - 101,00 %, листопад 2020 року індекс інфляції - 101,30 %, грудень 2020 року індекс інфляції - 100,90 %, січень 2021 року індекс інфляції -101,30 %; лютий 2021 року індекс інфляції - 101,00 %, березень 2021 року індекс інфляції - 101,70 %; квітень 2021 року індекс інфляції - 100,70 %,травень 2021 року індекс інфляції - 101,30 %; червень 2021 року індекс інфляції - 100,20 %, липень 2021 року індекс інфляції - 100,10 %; серпень 2021 року індекс інфляції - 99,80 %. Отже, згідно розрахунку : ( 41200 грн. х (99,80:100)х(100,50:100)х(101,00:100)х(101,30:100)х(100,90:100)х(101,30:100)х(101,00:100)х(101,70:100)х(100,70:100)х(101,30:100)х(100,20:100)х(100,10:100)х(99,80:100)= 44920,82 грн -41200 грн.=3720,82 грн.-інфляційне збільшення. Відповідно інфляційні втрати становлять 3720 грн. 82 коп.. Згідно позовних вимог до стягнення заявлено 107,8%, що в сумі відповідно розрахунку позивача складає 3213, 60 грн., які і повинно стягнути, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі в загальному розмірі 235071,09 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в сумі 2350,72 грн.(а.с.1). Згідно ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved