Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Янчук М.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт, накладений на все майно [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 41868886 від 18.02.2014 року Дніпровським відділом ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві зазначено, що позивачу стало відомо з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно існує відносно нього обтяження на все його майно за ВП № 41868886 від 18.02.2014 року за постановою Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області. Але в атоматизованій системі виконавчих проваджень зазначене ВП відсутнє, а отримати більш розширені відомості в нього немає змоги. Також вказує, що було зроблено ряд запитів, але отримано відповіді про відсутність ВП № 41868886. Таким чином, постає питання щодо необхідності та доцільності накладеної заборони та арешту, оскільки жодних виконавчих проваджень стосовно позивача не існує, тому звернулись до суду для вирішення цього питання. 07.05.2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Янчук М.О. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про час та місце провадження судового засідання повідомлений належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. З наданих позивачем доказів, судом встановлено, що з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 58003462 від 04.01.2019 року, винесеною державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 12). Згідно інформації Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 14), заборгованість позивача зі сплати аліментів станом на 22.11.2021 року складає 171768,97 грн., яка була повністю сплачена ним на депозитний рахунок (а.с. 16 оберт). Постановою про накладення штрафу у ВП № 58003462 від 08.12.2021 року (а.с. 19 оберт-20), з позивача на користь держави було накладено штраф у розмірі 34353,79 грн. та стягнуто 17176,90 грн. виконавчого збору, що підтверджується постановою про стягнення виконавчого збору від 30.12.2021 року у ВП № 58003462 (а.с. 21). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.ч. 1, 5, 7 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, оскільки позивачем взагалі не доведено наявність накладеного арешту на його майно у ВП № 41868886. Крім того позивачем не надано належних та достатніх доказів щодо наявності у позивача рухомого та нерухомого майна, власником якого він себе вважає, а надані ним копії постанов стосуються ВП № 58003462, а не ВП № 41868886. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed