Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Москаленко М.С. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ПКК/156424 від 21.12.2021 в розмірі 44 010,46 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 21.12.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ПКК/156424, підписанням якого останній зобов`язався використати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим кредитним договором. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24102023, у відповідності до умов якого, АТ «Кредобанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату та під фінансування належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Кредобанк» права вимоги до боржників. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу №24102023 від 24.10.2023 реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44010,46 грн, у зв`язку із порушенням останнім умов кредитного договору. Відтак відповідач перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.05.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 08.05.2024 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника на підставі наявних в справі доказів, просять позов задоволити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд зі згоди позивача, обумовленою у заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до додатку про відкриття кредитної лінії № ПКК/156424 від 21.12.2021 до заяви-договору № 2625801539984/980/РК від 21.12.2021, укладеного між АТ «Кредобанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви-договору та додатку, клієнт просить, а банк зобов`язується надати банківські послуги, визначені договором. Відповідно до п. 1.3.1.1 договору, банк зобов`язується, в межах ліміту кредитування встановленого у розмірі та на умовах обумовлених цим додатком, заявою-договором та чинними на момент укладення, умовами правил ФО і тарифами АТ «Кредобанк» - відкрити клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти згідно з додатком, правилами ФО та тарифами, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені додатком, правилами ФО і тарифами. Відповідно до п.1.3.2.7.3 договору, клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом, виданими в межах кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими кредитним договором не пізніше терміну, вказаного у п. 1.3.2.2 додатку або впродовж строку, передбаченого п. 1.3.2.7.5 додатку. Згідно анкети-заяви № 156424 на отримання ліміту по кредитній картці, [PERSON] отримав кредит на суму 32 000,00 грн, строк надання кредитного ліміту 36 місяців, процентна ставка 30 %. За розрахунками фінансової компанії за період з 24.10.2023 року по 31.03.2024 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 44010,46 грн, з яких: 31218,11 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12792,35 грн сума заборгованості за відсотками /а.с. 15/. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24102023, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Кредобанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників /а.с. 16-21/. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.10.2024 до договору факторингу № 24102023 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 44010,46 грн., з яких: 31218,11 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12792,35 грн сума заборгованості за відсотками /а.с. 21/. Станом на 31.03.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № ПКК/156424 від 21.12.2021 становить 44010,46 грн, що підтверджується копією долученого розрахунку заборгованості /а.с. 15/. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відтак судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін був відповідач [PERSON] , згідно якого останній отримав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Первісним кредитором зобов`язання згідно укладеного договору були виконані та було проведено успішне перерахування коштів на рахунок відповідача. Однак, в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді відповідач [PERSON] , зобов`язання перед кредитодавцем виконав, перерахував у повному обсязі кошти чи виконав інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, підписавши кредитний договір, відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі, відповідач [PERSON] у свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з цим у нього утворилася заборгованість в тому числі і за відсотками. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем [PERSON] не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування фінансовою установою відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договорів факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», то позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved