Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2024 року адвокат Горбенко Інна Василівна в інтересах позивача [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна з вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що 08 грудня 2021 року приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Лисенко Юрієм\~Олександровичем було відкрито виконавче провадження № 67806105 з примусового виконання виконавчого напису № 12250 від 28 травня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредит \~Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 002-26512-130613 від 13 червня 2013 року за період з 23 квітня 2020 року по 07 квітня 2021 року у загальному розмірі 36268,12 гривень. \~ \~ \~ \~Виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що позивачем не підписаний нотаріально посвідчений кредитний договір з відповідачем. Так зазначає, що нотаріус не дотримався\~умов,\~за якими\~виконавчий напис\~може бути\~виконаний,\~зокрема,\~ним не перевірено безспірність суми заборгованості, що підлягає стягненню, розрахунок заборгованості, період її нарахування.\~Більш того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус перевіряє подання на обґрунтування стягнення документів, зазначених у "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, що не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, в протилежному випадку є порушенням встановленого законодавством порядку вчинення виконавчих написів. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною 28 травня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 12250, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредит \~Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 002-26512-130613 від 13 червня 2013 року у загальному розмірі 36268,12 гривень та здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. \~ \~ \~ \~24 травня 2024 року до суду від представника відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредит \~Капітал» надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, обґрунтоване тим, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи, таким, що не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Проти відшкодування витрат на правову допомогу заперечив, просив суд відмовити у їх відшкодуванні та у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, будучи повідомленою про наявність даного позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, своїм правом на подання пояснень третьої особи на позов не скористалася. Сторони не висловили заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. \~ \~ \~ \~Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що 28 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна видала на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12250, за яким звернено стягнення з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», якому АТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2231/К від 23 квітня 2020 року за Кредитним договором № 002-26512-130613 від 13 червня 2013 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 23.04.2020 року по 07.04.2021 року суму заборгованості у розмірі 35068,35 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 27893,88 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7174,47 гривень; плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму заборгованості 36268,12 гривень. (а. с. 17) Суд також встановив, що на підставі виконавчого напису № 12250, виданого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Лисенко Юрієм\~Олександровичем постановою від 08.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67806105 про примусове виконання виконавчого напису. (а. с. 12) Постановою від 23.12.2021 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні № 67806105 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . (а. с. 13) Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За п. п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого "Переліку документів" кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі N 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Зважаючи на викладене обґрунтування, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал». Таким чином, встановивши факт порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною процедури вчинення виконавчого напису від 28 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі № 12250, за яким з [PERSON] за Кредитним договором № 002-26512-130613 від 13 червня 2013 року на користь відповідача було звернуто стягнення на заборгованість у загальній сумі 36268,12 гривень, що потягло порушення законних прав позивача, то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач, зі свого боку, не спростував обґрунтування позову з приводу підписання нотаріально посвідченого договору та розміру існуючої заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Відсутні спростування з боку відповідача щодо порушення порядку вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із переліченим вмотивуванням заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 28 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі № 12250. У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3\~ст.137 ЦПК України). Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а тому підстави до стягнення з відповідача таких судових витрат відсутні. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3551224345.1 від 25.03.2024 (а. с. 5) та заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3551218435.1 від 25.03.2024 (а. с. 23), що разом становить 1816,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved