Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

29.02.2024\~року\~через систему\~«Електронний суд»\~ представник позивача [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 464678-КС-002 про надання кредиту від 01.06.2023 року у розмірі 110\~152,00 грн., яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту 30\~000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 78645,84 грн., сума прострочених платежів за комісією 1506,16 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.06.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений Договір №464678-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 1,15013259 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті. Відповідач не виконав зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 12.02.2024 року утворилася заборгованість в сумі 110152 грн. 15.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що через особистий кабінет на сайті кредитодавця 01.06.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір №464678-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - Кредитний договір, Договір), за умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (а.с. 42-46). Строк кредиту - 24 тижнів, процентна ставка в день 1,15013259 фіксована, комісія за надання кредиту 4500 грн, термін дії договору до 16.11.2023 року, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 78000 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 9168,16 % (пункт 2 Договору). В п. 3 Договору сторони погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Відповідно до п. 3.2. Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~шляхом пропозиції укласти Договір (оферти) кредитодавцем та прийняття (акцептування) позичальником, та підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9641 на номер телефона відповідача. На підтвердження укладання Кредитного договору позивачем було надано до суду копію пропозиції (оферти) укласти Договір №464678-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 01.06.2023 року та копію прийняття (акцепт) пропозиції (аферти) укласти Договір №464678-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 01.06.2023 року (а.с.13-17,38-39,42-46). Відповідач був ознайомлений з інформацією по кредиту та умовами кредитування, що підтверджується копією Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9641 (а.с.38-39). До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. (а.с. 11-12, 18, 22-31). Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів 01.06.2023 року на банківську картку позичальниці № [NUMBER] двома платежами 25000 грн. та 5000 грн. (а.с. 19,20). Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 464678-КС-002 станом на 14.02.2024 року загальна заборгованість складає 110152 грн., яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту 30000 грн., сума прострочених платежів по процентах 78645,84 грн., сума прострочених платежів за комісією 1506,16 грн. (а.с.40-41). На виконання ухвали суду від 15.03.2024 року суду надана інформація, відповідно до якої, банківська картка № [NUMBER] була відкрита на ім`я [PERSON] . Також надано виписку за договором №б/н за період з 01.06.2023 року по 12.02.2024 рік, відповідно до якої на рахунок відповідача 01.06.2024 року надходили кошти 25000 грн. та 5000 грн, частково сплатив кошти (а.с.72-78). Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 205 ЦК України\~встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Згідно з ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої\~статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 цього Кодексу). Відповідно \~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у п.8\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9\~роз`яснив, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей\~207,\~640 ЦК України\~та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо внесення щомісячного платежу належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасив наявну заборгованість за вищевказаним кредитним договором, тим самим порушив його умови. Кредитний договір не був визнаний судом незаконними чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений, та відповідач в судовому засіданні не спростував заявлені проти нього позовні вимоги. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеними між сторонами договорами та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved