Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що 15 листопада 2021року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду по справі 308/11430/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Зазначає, що оскільки судом не вирішувалось питання щодо аліментів на дітей, а батько нехтує своїми обов`язками перед дітьми щодо їх утримання, позивач як матір вимушена в судовому порядку вирішити питання щодо стягнення аліментів з відповідача. Вказала, що позивачу відомо, що відповідач працює, однак не може надати достовірних відомостей щодо його сфери роботи, на якому підприємстві та в організації працює чи взагалі приватний підприємець. Так само підтвердити не може чи працює офіційно, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Також зазначає, що відповідач немає інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, яких необхідно утримувати матеріально, фізично здоровий На підставі вищевикладеного просить суд : стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі на кожного у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн. щомісячно, що підлягає індексації щорічно для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Калинич О.І. надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання повторно\~не з`явилася,\~хоча про час там місце судового засідання була повідомленою належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2021 розірвано. Від даного\~шлюбу у\~сторін народилось двоє\~дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільні діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви також вбачається, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), які є особами працездатного віку, вік дитини, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене,\~а також\~беручи до\~уваги рівність\~обов`язку батьків\~щодо утримання\~дітей,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~силу вимог\~ст.\~180\~СК України,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~їхніх спільних\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дітей. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. З огляду на вищевказане заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому, оскільки позов пред`явлений 26.09.2024 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved