Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

24.04.2024 в провадження Погребищенського районного суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] у с. Булаї Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,7234 га, яка розташована на території Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області (раніше Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області) та житлового будинку. Після смерті батька, у визначений законом строк, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а мати, яка постійно до дня смерті проживала разом з чоловіком, заяву про відмову від її прийняття. Однак, на момент смерті батька разом з ним також була зареєстрована рідна сестра позивача [PERSON] , яка з 2009 року в Україні не проживає, оскільки є громадянкою російської федерації, проте в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Вказує, що відповідачка від виконання обов`язку щодо утримання батька, який за життя потребував постійного стороннього догляду в силу віку та наявного захворювання, ухилялася, участі в житті батька не брала, його життям та станом здоров`я не цікавилася та не надавала коштів на придбання ним ліків, у зв`язку з чим просить усунути її від права на спадкування. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.05.2024 витребувано у приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу Вінницької області Заболотної Т.М. матеріали спадкової справи №74/2023 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10.06.2024 на виконання ухвали суду надійшла спадкова справа №74/2023 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 39-46). Ухвалою суду від 12/06.2024 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а. с. 30). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася також, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 35, 36). Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію позивачки дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2023 (а.с.8). Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,7234 га, що розташована на території Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області (раніше Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області) (а.с.12). Як вбачається з відповіді на запит нотаріуса від 11.09.2023 №550, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою проживання: [ADDRESS] . За цією ж адресою до теперішнього часу зареєстровані його дружина [PERSON] , а також діти: [PERSON] і [PERSON] (зворотній бік а. с. 44). 11.09.2024 дружина спадкодавця [PERSON] подала до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Заболотної Т. М. заяву про відмову від прийняття спадщини, згідно якої [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] відмовилася на користь свого сина [PERSON] (а. с. 40). 17.10.2023 син спадкодавця [PERSON] подав приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Заболотній Т. М. заяву про прийняття спадщини (а.с. 41). На підставі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та заяви [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №74/202 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Разом з тим, відповідачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги, що зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем та яка не подала протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини заяву про відмову від неї, фактично також прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.08.2016 (а. с. 16), протоколу обстеження №6942 від 31.08.2016 (а. с. 17), протоколу ультразвукового дослідження №2151 від 30.08.2016 (а. с. 18), ультразвукового дослідження серця від 09.2016 (а. с. 19) та листка основних показників стану хворого (а. с. 20), останні роки життя [PERSON] тяжко хворів та потребував постійного догляду і лікування, що здійснювалося [PERSON] . Відповідно до довідки Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 19.04.2024 №13-42, [PERSON] також здійснив поховання батька [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 9). Згідно з довідкою Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 19.04.2024 №13-41, сестра позивача [PERSON] - відповідачка [PERSON] з 2009 року за місцем реєстрації, а саме: [ADDRESS] , не проживає (а. с. 10). 23.01.2015 відділом УФМС росії по місту москві в поселенні московський [PERSON] був виданий паспорт громадянина російської федерації (а. с. 11). Таким чином, доводи позивача про безпорадність померлого, його потребу в допомозі дітей, можливість надання такої допомоги відповідачкою та ухилення останньої від надання допомоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 6 ст. 1224 ЦК визначено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у абз. 2-3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У своїй Постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 52/12158/14-ц Верховний Суд висловив позицію, що при встановленні факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка знала, що батько [PERSON] мав низький рівень доходів, постійно хворів та потребував матеріальної допомоги, проте жодного разу не приїздила до нього в Україну, ліки та гроші йому не передавала, хоча така можливість у неї була, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , необхідно усунути від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved