Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму відшкодування матеріального збитку у розмірі 55255,55грн., суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000грн., а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 02.07.2023 року сталось залиття належної позивачеві квартири внаслідок протікання внутрішньоквартирних мереж холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка розташована на поверх вище. В результаті залиття у квартирі позивача було пошкоджено шпалери, стеля, електрична проводка, міжкімнатні двері, підлога, світильник тощо. Відповідно до звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, розмір матеріального збитку становить 77255,55грн. з ПДВ. За договором добровільного комплексного страхування майна та відповідальності від 16.06.2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 20000грн. Різниця між сумою завданих збитків і сумою виплаченого страхового відшкодування складає 55255,55грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, зазначає, що позивач кожного дня відчуває душевні страждання в зв`язку з тим, що ремонт у квартирі не виконаний, та квартира не повернута до початкового стану. Відповідач не проявив ніякого співчуття та не запропонував будь-якої допомоги, позивач змушена була змінювати власний спосіб життя, вживати додаткових заходів для відновлення своїх прав, в зв`язку з чим їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 15000 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання та шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.08.2023 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2024 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . З копії акту обстеження від 13.07.2023 року, складеного представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал" встановлено, що за адресою: [ADDRESS] сталось залиття холодною водою квартири [ADDRESS] . Причиною залиття є протікання внутрішньоквартирних мереж холодного водопостачання у вище розташованій квартирі [ADDRESS] . Згідно копії звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - квартири від 19.07.2023 року встановлено, що вартість матеріального збитку пошкодженого майна - оздоблення квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 77255,55 грн. З копії довідки від 29.12.2023 року встановлено, що ПрАТ "СК "ВУСО" встановлено, що страхова компанія виплатила [PERSON] на підставі договору добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами "нерухомість без огляду" № HAFONBR-235G1XG, максимальний розмір страхового відшкодування в сумі 20000 грн. Вказані грошові кошти ПрАТ "СК "ВУСО" перераховано на користь [PERSON] , що підтверджується випискою про рух коштів по банківському рахунку [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної власнику квартири внаслідок її залиття, спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами четвертою, п`ятою\~статті 319 ЦК України\~зазначено, що\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Тобто, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 322 ЦК України). Нормами статей\~151,\~156,\~177 ЖК України\~визначено, що громадяни (власники, наймачі, члени їх сімей)\~зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 ЦК України). У пункті 2\~постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», яка є релевантною і до норм нового\~ЦК України, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає\~презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За обставинами справи цю презумпцію мала б спростувати саме відповідачка, що нею не зроблено. Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди, її розмір й причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з положеннями\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта\~статті 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя\~статті 23 ЦК України). Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими суду доказами доведено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до наданого акту 02.07.2023 року відбулось залиття її квартири з квартири [ADDRESS] , яка розташована зверху. Причина залиття протікання внутрішньоквартирних мереж холодного водопостачання у вище розташованій квартирі [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . Суд зазначає, що при розгляді цієї справи позивачем доведено, що саме внаслідок дій (бездіяльності) відповідача [PERSON] (власника квартири [ADDRESS] ) сталось залиття квартири [ADDRESS] в зв`язку з протікання внутрішньоквартирних мереж холодного водопостачання у вище розташованій квартирі [ADDRESS] . Звітом № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - квартири від 19.07.2023 року підтверджено наявність шкоди, заподіяної власнику вказаної квартири, її розмір. Актом обстеження від 13.07.2023 року, складеного представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал", доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача, залиттям квартири [ADDRESS] та спричиненням шкоди її власнику.\~ З урахуванням системного аналізу наведених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , з якої відбулось затоплення належної позивачу на праві власності квартири [ADDRESS] , в рахунок відшкодування матеріального збитку грошових коштів у розмірі 55255,55грн. як різниці між розміром заподіяної шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування. При цьому,\~суд зазначає,\~що в\~порушення приписів\~ст.\~81\~ЦПК України\~позивачем належними\~та допустимими\~доказами не\~доведено заподіяння\~їй моральної\~шкоди,\~зокрема,\~не надано\~відповідних медичних\~(або\~будь-яких\~інших)\~документів на\~підтвердження факту\~заподіяння їй\~душевних страждань у зв`язку із пошкодженням її майна, відомостей про необхідність змінювати власний спосіб життя (неможливість проживання у квартирі тощо). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з їх недоведеністю. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що позивач як особа з інвалідністю ІІ групи звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду.

Outcome: partial