Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 11.04.2024 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - Постановити рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітня дитина, аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради 20.06.2024 року подала до суду пояснення третьої особи, в яких зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . До судового засідання 08.07.2024 року учасники справи не з`явились. Представник позивача Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування01.07.2024 року надала до суду заяву, в якій у вирішенні всіх заяв, клопотань тощо покладається на розсуд суду, вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явилася, повідомлялася належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради 08.07.2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Одеської міської ради, при ухваленні рішення врахувати права та інтереси дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач з дитиною проживали за адресою: [ADDRESS] . В подальшому рішенням суду дитину було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав. Відповідач [PERSON] станом здоров`я дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не приймає, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. З метою захисту інтересів дитини Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування звертається до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи по суті не скористалась. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради 20.06.2024 року подала до суду пояснення третьої особи, в яких зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] народився [INFO] , про що 12.03.2012 року складено відповідний актовий запис №2039, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.06.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) /а.с.13-14/. Судом досліджено Висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] » від 12.03.2024 року №257/01-11, складений Київською районною адміністрацією Одеської міської ради як органом опіки та піклування /а.с.66-70/. У зв`язку з інформацією, отриманою Службою у справах дітей Одеської міської ради від суб`єктів виявлення та/або організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, про ймовірну наявність загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до пункту 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585, працівником Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з працівниками Центру соціальних служб Одеської міської ради, працівником органу Національної поліції та працівником бригади швидкої допомоги 06.06.2022 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та встановлено рівень безпеки дитини, як - «дуже небезпечно». Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що помешкання, в якому проживає дитина, перебуває в антисанітарному стані. У помешканні перебувають особи, які ймовірно перебувають у стані алкогольного сп`яніння та під дією психоактивних речовин. Наявні ознаки незабезпечення малолітньої дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. Дитина одягнута в брудний одяг, поруч з дитиною відчувається неприємний запах. Виявлено низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю. Вага дитини значною мірою не відповідає віку. Малолітня дитина була невідкладно направлена до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» для проведення та документування результатів медичного обстеження дитини та, у разі необхідності, надання медичної допомоги. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.06.2022 року №167-01р малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері - гр. [PERSON] , [INFO] . Згідно з наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 08.06.2022 року №85, малолітнього [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік дітей, яка залишились без батьківського піклування. Згідно з наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 08.06.2022 року №20, малолітнього [PERSON] , [INFO] , взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року по справі №947/11871/22 позовну заяву Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання малолітнього від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задоволено. Відібрано [PERSON] , [INFO] , від матері - гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітній [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання до досягнення дитиною повноліття у розмірі частини з усіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.06.2022 року /а.с.18-23/. Рішення суду набрало законної сили 18.08.2022 року та не оскаржувалось відповідачем [PERSON] . Наказом КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 11.08.2022 року №51-0 «Про тимчасове переміщення (евакуацію) дітей КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» та супроводжуючих осіб за межі України за списками в умовах режиму воєнного стану», враховуючи запрошення від 05.08.2022 року Муніципаліт Фромборк, Карітас Вармінської Архієпархії , у зв`язку із реальною загрозою життю та здоров`ю дітей, які проживають або зараховані до закладу, малолітнього [PERSON] , [INFO] , евакуйовано до Республіка Польща. Відповідно до розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.12.2022 року №487-01р, малолітньому [PERSON] . [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За інформацією, наданою Центром соціальних послуг Одеської міської ради від 07.12.2023 року №04/01-4355, фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб ОМР у Київському районі здійснено вихід за адресою проживання матері дитини - [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , для складання акту обстеження умов проживання. За результатами розгляду з`ясовано, що квартира перебуває в антисанітарних умовах. Умов для виховання та розвитку дитини не створено. В особистій бесіді, яка була проведена 25.01.2024 року уповноваженою особою територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі з гр. [PERSON] , з`ясовано, що вона не спілкується зі своїм малолітнім сином вже місяць, так як загубила телефон. Не розуміє, з яких причин в неї відібрали дитину та хоче повернути його у родину. Зі слів [PERSON] , вона не вживає алкогольні напої, проте на момент відвідування вона була в нетверезому стані. Гр. [PERSON] , надала письмову заяву, відповідно до якої категорично проти позбавлення її батьківських прав, проте не було надано жодних доказів щодо її участі у вихованні та утриманні дитини. На засіданні Комісії 22.02.2024 року мати дитини [PERSON] , [INFO] , повідомила, що проти позбавлення батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . З її слів алкогольних напоїв не вживає та робить у квартирі ремонт. Матір`ю дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , не було надано жодних доказів щодо її участі у вихованні та утриманні дитини. На запитання членів комісії, чи спілкується вона з дитиною, повідомила, що загубила телефон, в якому був номер телефону для зв`язку із сином, з`ясувати повторно номер телефону для зв`язку з сином не намагалась. У Висновку від 12.03.2024 року №257/01-11 зазначено, що враховуючи, що мати дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток малолітньої тощо, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного вище, у відповідності зі ст. ст. 19, 64 СК України, відповідно до п.п. п.п. 2.10, 3.2 «Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VII від 26.04.2017 року, протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.02.2024 року №4, та діючи виключно в інтересах дитини, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 6 ст. 167 СК України визначено, що дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванн, що негативно впливає на його фізичний розвиток. Також суд приймає до уваги, що заперечуючи проти відібрання у неї дитини [PERSON] протягом двох років не вжила жодних заходів для повернення малолітнього [PERSON] в сім`ю та навіть не намагалась з`ясувати номер телефона для зв`язку з дитиною після того, як загубила телефон. Все вищевказане свідчить про винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. За таких обставин, враховуючи перш за все інтереси малолітнього [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що, враховуючи обставини справи, є обґрунтованою вимога про стягнення аліментів на користь дитячого житлового закладу, в якому буде перебувати дитина, оскільки вказана вимога, заявлена в інтересах [PERSON] та спрямована на захист його прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved