Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

28 травня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. 03 червня 2024 року через систему Електронний суд (сформовано 31.05.2024) від представника відповідача адвоката Манченко Олени Віталіївни, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 7500 грн., з долученими додатками на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. \~ Представник відповідача [PERSON] адвокат Манченко О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд заяву задовольнити. Представник позивача в режимі відеозв`язку - адвокат Романенко Є.О. в судовому засіданні 18.06.2024 заперечив щодо винесення додаткового рішення по даній справі, зазначає, що ухвалою про відкриття провадження у справі №344/5937/24 від 04 квітня 2024 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору по даній справі. Відповідно до частини 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, у задоволенні заяви про стягнення додаткових судових витрат просить відмовити у повному обсязі. Крім того, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не співмірним зі складністю справи, яка не є складною, базується на відомостях основної справи про стягненні аліментів, в яких представником [PERSON] теж була адвокат Манченко О.В., тобто всі обставини справи останній вже були відомі і не потребували часу на їх вивчення. Просив суд відмовити у задоволенні заяви. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в томи числі на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч.7 ст.141 ЦПК України\~ якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Встановлено, що відповідач по справі\~ [PERSON] уклала договір про надання правничої допомоги №255/24 із АО «Перша колегія адвокатів» в особі адвоката Манченко О.В. Згідно додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №255/24 вартість послуг з правничої допомоги становить: надання консультації клієнту - 500 грн.; послуги пов`язані із вивченням позовної заяви та додатків - 1000 грн. за 2 год.; ознайомлення із матеріалами справи 500 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу 3000 грн.; клопотання про долучення доказів 500 грн.; представництво у суді - 2000 грн. за 2 судових засідання (а.с.220-222). Відповідно до акту виконаних робіт та рахунку на оплату адвокат Манченко О.В. надала наступні послуги [PERSON] , на загальну суму 7500 грн., що включають в себе: надання консультації клієнту - 500 грн.; пов`язаних із вивченням позовної заяви та додатків - 1000 грн. за 2 год.; ознайомлення із матеріалами справи 500 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу 3000 грн.; клопотання про доручення доказів 500 грн.; пов`язаних із представництвом у судах - 2000 грн. за 2 судових засідання (а.с.223-224). Щодо посилань представника позивача адвоката Романенко Є.О. на ч.7 ст.141 ЦПК України, згідно з якою у разі звільнення позивача від сплати судового збору, витрати компенсуються за рахунок держави, то слід враховувати, що позивача [PERSON] було звільнено від сплати судового збору, а не від судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Тому суд зазначає, що сторона, яка звільнена законом від сплати судового збору не звільняється від відшкодування витрат на правову допомогу (відповідний висновок зазначений у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.10.2017 року, справа № 6-1544цс17). Таким чином суд вважає, що понесені відповідачем витрати на професійно правничу допомогу підлягають стягненню з позивача. Щодо розміру таких витрат, то суд не вважає їх завищеними, проте при дослідженні акту виконаних робіт встановлено, що окремі послуги не відносяться до розгляду даної справи, зокрема - складання відзиву на апеляційну скаргу, вартість якого становить 3000 грн., а отже вказана сума до стягнення не підлягає. Таким чином до стягнення підлягають наступні витрати на правову допомогу на загальну суму 4500 грн., які включають в себе: надання консультації клієнту - 500 грн.; послуги пов`язані із вивченням позовної заяви та додатків - 1000 грн. за 2 год.; ознайомлення із матеріалами справи 500 грн.; клопотання про долучення доказів 500 грн.; представництво у суді - 2000 грн. за 2 судових засідання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що з позивача [PERSON] у користь відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., а тому заяву слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial