Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

05.02.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 129 000,00 грн., інфляційне збільшення з простроченої суми у розмірі 620,93 грн., 3% річних з суми простроченого грошового зобов`язання у розмірі 2 352,85 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між сторонами 27.01.2022 року був укладений Договір №1 на закупівлю послуг з виконання комплексу робіт із землеустрою. За умовами зазначеного договору позивач зобов`язався виконати, а відповідач прийняти та оплатити послуги з виконання комплексу робіт із землеустрою, зокрема розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду місцевого значення гідрологічного заказника місцевого значення «Київський лісгосп» на території Козинської селищної громади Обухівського району. Відповідач сплатив позивачу аванс в сумі 129 000,00 грн. Станом на 01.06.2023 року позивач в повному обсязі виконав власні зобов`язання за Договором та складено Акт здавання приймання виконаних послуг від 19.05.2023 року. 01.06.2023 року позивач направив відповідачу у спосіб, визначений Договором результати виконаної роботи цінним листом з описом вкладення. Однак відповідач не забрав зазначений лист, лист повернуто відправнику. На момент звернення до суду з позовом відповідач не вжив жодних заходів для належного виконання власних зобов`язань та сплати заборгованості за Договором. Крім того як зазначено в позовній заяві, оскільки відповідач належним чином не виконав власні зобов`язання є законом передбачені підстави для стягнення з відповідача на користь позивача на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості, що становить інфляційне збільшення з простроченої суми у розмірі 620,93 грн., 3% річних з суми простроченого грошового зобов`язання у розмірі 2 352,85 грн. за період з 10.06.2023 року (дата вручення цінного листа з описом вкладення) по 02.02.2024 року. 12.03.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Так відповідач зазначає, що в порушення положень договору він не отримував Акт здавання-приймання виконаних послуг до 15.12.2022 року; лист з описом вкладення відправлений не відповідачем а іншою особою, а тому не є доказом належного виконання позивачем власних зобов`язань; так як відповідач не отримав від позивача будь-яких документів відсутні підстави вважати, що настав строк сплати за Договором. 04.06.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Також представник зауважив, що у відзиві відповідач не заперечує отримання результату робіт за Договором. Направлення відповідачу листа від імені уповноваженого представника позивача не свідчить про невиконання умов договору, так як відповідачу необхідно було аналізувати вміст конверту, а не сам конверт. 11.06.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач наполягає на відмові в задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві. Також відповідач зазначає, що йому не було відомо про ту обставину, що лист направлено уповноваженою особою позивача, та він мав зазначити себе як представника ТОВ «Інжинірінговий центр «Екскон» а не бути відправником. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність відповідача, враховуючи що сторонами надані до суду всі процесуальні заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Оцінивши надані суду докази, вислухавши представника позивача, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Стаття 837 ЦК України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК України). Судом встановлено, що 27.01.2022 року між ТОВ «Інжинірінговий центр «Екскон» (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Замовник) був укладений Договір №1 на закупівлю послуг з виконання комплексу робіт із землеустрою. За умовами зазначеного Договору, Виконавець зобов`язався виконати, а Замовник прийняти та оплатити послуги з виконання комплексу робіт із землеустрою, зокрема розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду місцевого значення гідрологічного заказника місцевого значення Урочище «Гощів» на землях державного підприємства «Київський лісгосп» на території Козинської селищної громади Обухівського району. В додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору, визначено сторонами обсяг, характеристики та технічні вимоги до предмета договору, викладені в технічному завданні, зокрема за результатами надання послуги Виконавець має надати Замовнику: проект землеустрою щодо організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення Урочище «Гощів», витяг з ДЗК про підтвердження внесених відомостей про обмеження у використанні земель відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, електронний документ у вигляді цифрового файлу формату ХМL. Договір та Додаток №1 до Договору підписані сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами. Відповідач не надав суду доказів що він звертався до суду про визнання договору недійсним чи про його розірвання, враховуючи що у відзиві він вказував про порушення позивачем строків, визначених договором. Сторони домовились та зазначили в п.2.1 Договору, вартість послуг за Договором складає 258 000,00 грн. На виконання п.2.1 та 2.2. Договору, як зазначив позивач в позовній заяві, позивач сплатив 129 000,00 грн. попередньої оплати. Розділом 3 Договору визначено порядок здавання та приймання послуг. Згідно з п.3.1 та 3.5 Договору, строк надання послуги складає 6 місяців та Акт, який надається Виконавцем Замовнику не пізніше 15.12.2022 року. Акт підписується Замовником впродовж 5 робочих днів, або протягом цього ж строку (терміну) Замовником надаються зауваження до наданої послуги. 19.05.2023 року ТОВ «Інжинірінговий центр «Екскон» підготував Акт здавання-приймання виконаних послуг. Листом від 26.05.2021 року ТОВ «Інжинірінговий центр «Екскон» направило засобами поштового зв`язку (листом з описом вкладення) на адресу [PERSON] , зазначену в договорі, для підписання Акт здавання-приймання виконаних послуг за Договором №1 від 27.01.2022 року. Додатками до листа зазначені: проект землеустрою щодо організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення Урочище «Гощів» на 143 арк. в 1 прим., витяг з ДЗК про підтвердження внесених відомостей про обмеження у використанні земель відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051 на 3 арк в 1 прим., електронний документ у вигляді цифрового файлу формату ХМL на СD носії в 1 прим., акт здавання-приймання послуг на 1 арк. в 2 прим. Судом встановлено, що відповідач зазначений лист не отримав. Стаття 853 ЦК України визначає, що Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Так п.3.5 Договору передбачено, що у випадку, коли Акт не підписується Замовником протягом строків (термінів), визначених Договором, або якщо за цей час Виконавець не отримав мотивовану відмову від підписання Акту, зобов`язання Виконавця вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином. Відповідач не надав суду доказів, що після відкриття провадження у справі та отримання копії позову з додатками він вживав заходів щодо отримання документів які були на виконання Договору направлені на його адресу, але ним не отримані. Також відповідач не висловив будь-яких заперечень щодо виконання позивачем зобов`язань за договором. Відповідач не надав доказів, що на виконання п.2.3 Договору він здійснив оплату отриманих послуг після складання Акту здавання-приймання виконаних послуг. Таким чином, враховуючи що під час слухання справи в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав власні зобов`язання за Договором належним чином, однак відповідач в порушення положень Договору не сплачує за виконану роботу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 129 000,00 грн. на виконання умов Договору. Також варто зауважити, що суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача щодо неналежного направлення документів, оскільки відповідач не заперечує факт виконання умов договору. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки під час слухання справи встановлено, що позивач виконав власні зобов`язання належним чином, відповідач, не маючи будь-яких претензій щодо виконання комплексу робіт безпідставно не здійснює їх оплату, зобов`язання які виникли між сторонами є грошовими, тому суд вважає що є законом передбачені підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційне збільшення боргу за період з 10.06.2023 року по 02.02.2024 року згідно з наданим позивачем розрахунком та перевіреним судом, що становить інфляційні нарахування в розмірі 620 (шістсот двадцять) гривень 93 копійки, 3% річних в розмірі 2 352 (дві тисячі триста п`ятдесят дві) гривни 85 копійок. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. суд зазначає наступне. У відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 року, справа № 922/1964/21. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію Договору №01-02/2024 про надання правової допомоги від 01.02.2024 року; копію додаткової угоди №1 до договору №01-02/2024 від 01.02.2024 року, де встановлено гонорар адвоката за правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (п. 2 додаткової угоди №1); копію акту №1 приймання-передачі виконаних послуг від 25.03.2024 року. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved