Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що [INFO] в с. Тихий колишного Великоберезнянського району, Закарпатської області, помер тесть [PERSON] . Невдовзі після тестя - [INFO] в селі Тихий колишнього Великоберезнянського району Закарпатської області помер її чоловік [PERSON] . За час свого життя її тесть [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 14476369 від 08.05.2007 року виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.01.2007 року виданого Тихівською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд зазначених вище. Спадщину після смерті батька прийняв його син - її чоловік [PERSON] , який не оформивши її також помер. Відносно померлого чоловіка вона є спадкоємцем першої черги за законом. Як на момент смерті тестя так і на момент смерті чоловіка вона фактично проживала разом із ними однак не була разом з ними зареєстрована, а тому зі слів нотаріуса вона пропустила строк на прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Раніше питанням оформлення спадщини позивач не займалася, оскільки багато хворіла вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити такий терміном три місяці. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак сільський голова [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі за наявними матеріалами справи. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданим 18 червня 2013 року Тихівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що 18 червня 2013 року складено відповідний актовий запис № 09. З виданого Тихівською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 червня 2014 року, вбачається що чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] , у віці 64 роки, про що 13 червня 2014 року складено відповідний актовий запис № 09. З повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.1970 року вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в селі Тихий, Великоберезнянського району, Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис № 9. В графі «батько» зазначено [PERSON] , в графі «мати» зазначено [PERSON] . З виданого свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.1991 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 23 листопада 1991 року, про що зроблено відповідний запис № 19. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . З інвентаризаційної справи № 1241 від 03.04.2006 року на будинок [ADDRESS] , зазначений власник [PERSON] . З довідки виданої Ставненською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 28.12.2023 р № 466 вбачається, що [PERSON] , 1959 року народження дійсно являється головою дворогосподарстава, яке знаходиться в [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. З довідок виданих Ставненською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 22.01.2024 р. № №47,43 вбачається, що [PERSON] 1919 р. н. на день своєї смерті (помер [INFO] , А/3 № 09 від 18.06.2013 р.) був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] спільно з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] [INFO] (помер [INFO] . А/3 №09 від 13.06.2014 р.); [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] (не зареєстрована, але фактично проживала) та [PERSON] 1949 р. н. на день своєї смерті (помер [INFO] , А/3 №09 від 13.06.2014 р.) був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] спільно з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] (не зареєстрована, але фактично проживала). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.05.2007 року № 14476369 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 31.01.2007 року, вбачається що власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . (Форма власності - приватна, частка - 1/1), є [PERSON] . З виданої комунальним некомерційним підприємством «Великоберезнянський центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради» відповіді на адвокатський запит № 28 від 02.02.2024 року, вбачається що [PERSON] , [INFO] , знаходилась на амбулаторному лікуванні з 20 травня по 06 червня 2024 року. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved