Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 24 вересня 2016 року між нею та відповідачем Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2571. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося; вони мають різні погляди на сімейне життя; їх шлюб існує формально; тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; відзив на позов не направив; заяви про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2016 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved