Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

В лютому 2024 року АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 січня 2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» уклав з [PERSON] кредитний договір № 8204508147. За яким ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 37 525 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язалась протягом 36 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 12,00 % річних. ТОВ «ФК «ЦФР» виконав своє зобов`язання за договором позики та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 37 525 гривень 00 копійок. Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 55 188 гривень 30 копійки. 30 січня 2020 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимог № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов договору та Витягу з реєстру прав вимог до Договору про відступлення прав вимог від 07.10.2016 року № ТАСЦФР-10-2016, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 8204508147 від 29.01.2020 року. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 55 188 гривень 30 копійок. Представник позивача у позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 29 січня 2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» уклав з [PERSON] кредитний договір № 8204508147. За яким ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 37 525 гривень, а [PERSON] а [PERSON] зобов`язалась протягом 36 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 12,00 % річних. ТОВ «ФК «ЦФР» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 37 525 гривень, що підтверджується виписками по особовому рахунку. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором № 8204508147 від 29 січня 2020 року у розмірі 55 188 гривень 30 копійки, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 55 188 гривень 30 копійок, заборгованості по річним відсоткам у розмірі 5 370 гривень 01 копійка, заборгованості по щомісячним відсоткам у розмірі 14 009 гривень 13 копійок. 30 січня 2020 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимог № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов договору та Витягу з реєстру прав вимог до Договору про відступлення прав вимог від 07.10.2016 року № ТАСЦФР-10-2016, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 8204508147 від 29.01.2020 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 188 гривень 30 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 2855 від 08 лютого 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Таскомбанк» сплатив судовий збір у розмірі 3 028 гривень. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved