Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 16.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №20112-01/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «Інвеструм» 16.01.2023 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №17354-09/2022 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua. 16.01.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №20112-01/2023, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W5728, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №22112-01/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 19495,00 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №20112-01/2023 від 16.01.2023 року становить в загальному розмірі 19495,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14495,00 грн. сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. пеня. Також додатково повідомив, що 17.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №20339-01/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК\~«Інвеструм» 17.01.2023\~року направило\~ [PERSON] пропозицію\~(оферту)\~укласти договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№20339-01/2023\~після заповнення\~відповідачем відповідної\~електронної заявки\~на отримання\~фінансового кредиту\~насайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua. 17.01.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №20339-01/2023, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W01598, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №20339-01/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 19500,00 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №20339-01/2023 від 17.01.2023 року становить в загальному розмірі 19500,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 14500,00 грн. сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. пеня. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №20112-01/2023 від 16.01.2023 року в розмірі 19495 гривень 00 копійок; Також происть стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" заборгованість про надання фінансового кредиту №20339-01/2023 від 17.01.2023 року в розмірі 19500 гривень 00 копійок. Одночасно просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2684,00 гривень. 08.05.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача та була отримана 06.06.2024 року. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадження повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 16.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 20112-01/2023. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень строком на 25 днів, тобто до 10.02.2023 року, зі сплатою процентної ставки 3,2% на добу. 17.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 20339-01/2023. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень строком на 25 днів, тобто до 11.02.2023 року, зі сплатою процентної ставки 3,2% на добу. 28.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу №28072023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. На дату відступлення права вимоги заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 20112-01/2023, укладеного з [PERSON] , який увійшов до реєстру боржників, становила 19495,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14495,00 грн. сума заборгованості за відсотками. На дату відступлення права вимоги заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 20339-01/2023, укладеного з [PERSON] , який увійшов до реєстру боржників, становила 19500,00 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Відповідно до статей 512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. \~ \~ \~ \~ У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту виконував неналежним чином, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість, до погашення якої відповідач заходів в добровільному порядку не вживає. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню у порядку ст.141 ЦК України.

Outcome: approved