Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01 березня 2024 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 03 вересня 2005 року по 20 серпня 2008 року сторони перебували в шлюбі, в якрму народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2010 року у справі № 2-н-782/10 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи стягнення з 11 жовтня 2020 року. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/7954/20 від 10 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. З 01 вересня 2023 року [PERSON] , [INFO] навчається у Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денній формі навчання за напрямом 293 «Міжнародне право» по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою від 06 лютого 2024 року № 2/2785. Враховуючи, що [PERSON] навчається у зазначеному навчальному закладі та позбавлена можливості влаштуватися на роботу і самостійно отримувати дохід для забезпечення потреб своєї життєдіяльності та забезпечення потреб пов`язаних з навчальним процесом, а відтак потребує матеріальної допомоги від батьків. Основними потребами доньки наразі є: придбання продуктів харчування, придбання засобів особистої гігієни та засобів індивідуального використання, \~ \~ \~ \~придбання ліків та медикаментів, одягу та взуття, канцелярських товарів та інших товарів, необхідних для забезпечення навчального процесу протягом всього періоду навчання та інших речей повсякденного вжитку. Наразі, дочка сторін проживає разом з позивачкою, перебуває на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Відповідач не бажає у добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денній формі навчання. Відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки, [PERSON] самостійного доходу не має, навчається у Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денній формі навчання та платній основі. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення даного позову до суду і до закінчення навчання - [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання 23 травня 2024 року о 14 год. 00 хв., залучено в якості третьої особи: [PERSON] до участі у даній справі. 21 травня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивачка надала довідку Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» про навчання доньки в даному ВНЗ. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що у зв`язку з навчанням [PERSON] , позивачка несе будь-які витрати, суду не надано. Окрім того, не надано відомостей про графік навчання, лише зазначено, що навчається на денній формі, не заявлено чи часи навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень. Доводить до відома суду про те, що він є інвалідом третьої групи, його дохід складається із пенсійних виплат, які є єдиним джерелом доходу. Крім того, на підставі рішення суду, до досягнення повноліття доньки, з нього вираховували аліменти і наразі, через наявну заборгованість, відрахування у розмірі 50% доходів продовжуються до повного погашення боргу. Він є інвалідом третьої групи, крім цього має діагноз міокардіофіброз, остеохондроз хребта, ДЕ II ст. з симптомами вертебро-базилярної недостатності, що потребує додаткових витрат на лікування. Дохід складається із пенсії за інвалідністю, яка є єдиним джерелом доходу, додаткових заробітків не має через стан здоров`я. Зазначає, що в нього немає права власності, володіння та/або користування рухомим майном, не має грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. На праві приватної власності йому належить 1/3 частина у двокімнатній квартирі (внаслідок участі у приватизації), в якій наразі проживає. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Проживає один, його дохід, який залишається після плати заборгованості по аліментам, він витрачає на купівлю найнеобхіднішого: одягу, продуктів, медикаментів тощо. Просить суд відмовити у позовних вимогах [PERSON] у повному обсязі (а.с.42-43). 23 травня 2024 року розгляд справи відкладено до 21 червня 2024 року, 09 год. 40 хв. у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області. 03 червня 2024 року від представника [PERSON] - адвоката Моісеєнка В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що безпідставними є посилання відповідача про те, що донька [PERSON] є повнолітньою і працездатною, в силу чого у вільний час може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе самостійно. [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, продовжує навчання у вищому навчальному закладі та має потребу у матеріальній допомозі, оскільки навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості влаштуватися на роботу і самостійно отримувати дохід для забезпечення потреб своєї життєдіяльності та забезпечення потреб пов`язаних з навчальним процесом. Ненадання позивачем відомостей про графік навчання [PERSON] , ніяким чином не спростовує того факту, що [PERSON] навчається у зазначеному ВНЗ на денній формі навчання, що відповідно позбавляє можливості [PERSON] самостійно працевлаштуватися щоб забезпечувати свої потреби, в тому числі і ті, що пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Посилання відповідача про відсутність у нього у володінні, користуванні рухомого майна не відповідає дійсності, оскільки, він має водійські права та користується транспортним засобом, однак, вказану інформацію від суду приховав. Звертає увагу на те, що відповідач неодноразово перебував за кордоном, де працював та мав намір знову виїхати за кордон на роботу. Відповідач дійсно сплачує аліменти у сумі 1180 грн. щомісяця, оскільки має заборгованість по їх сплаті на підставі рішення суду про досягнення дитиною повноліття, однак, слід звернути увагу на те, що 28 лютого 2006 року [PERSON] виповнилося -18 років, і наразі донька [PERSON] продовжує навчання у ВНЗ та потребує матеріальної допомоги від обох батьків, як передбачене нормами чинного законодавства. Відповідач вказує на те, що потребує додаткових витрат на лікування посилаючись на копії виписок з медичної карти хворого, які датовані від 09 вересня 2019 року та 16 січня 2020 року, в той час, як із позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання позивачка звернулася у лютому 2024 року, а тому, вказана обставина про стан здоров`я та потребу відповідача у додаткових витратах на лікування, про яку вказує відповідач є недоведеною, а докази неналежними, так як надані копії медичних карток відповідача стосується саме 2019 та 2020 років, а не 2024 року. Просить суд відхилити твердження викладені у відзиві на позов та позов задовольнити у повному обсязі (а.с.51-55). В зазначеному судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача заперечувала проти позову з підстав, що викладені у відзиві. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). На даний час дочка сторін є студенткою першого курсу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за напрямом 293 «Міжнародне право». Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01 вересня 2023 року по по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою від 06 лютого 2024 року№ 2/2785 (а.с.22). Дочка сторін проживає разом з позивачкою і потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання (а.с. 44). З копії\~виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] від 09 вересня 2019 року вбачається, що відповідачу встановлено діагноз міокардіофіброз, остеохондроз хребта, ДЕ II ступеню з симптомами вертебро-базилярної недостатності (а.с.45). З копії\~виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 167 на ім`я [PERSON] від 16 січня 2020 року вбачається, що відповідачу встановлено діагноз міокардіофіброз, рецидивуюча непароксизмальна передсердна тахікардія СН І ФК ІІ Вузловий Зоб. Еутіреоз. Остеохондроз хребта, ДЕ II ступеню з симптомами вертебро-базилярної недостатності (а.с. 47). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За роз`ясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від\~15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач, хоч і має інвалідність 3 групи, проте є працездатним, відомості на спростування неможливості працевлаштуватися за станом здоров`я відповідачем не надано. Відомості про наявність на його утриманні осіб під час судового розгляду не встановлено. З таких обставин суд приходить до висновку, що він взмозі надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. В той же час позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача, який би давав змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дочки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки з дня подачі позову до суду в розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно на період навчання до досягнення дочкою 23 років. Крім того, оскільки позивачка досягла повноліття, у відповідності до ч. 1 ст. 6 СК України вона втратила правовий статус дитини, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову та, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial