Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.02.2019 року приватним нотаріусом Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 3046, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 630057176 від 23.11.2013 року, укладеного ним в АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Кредитні Ініціативи», на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 13\~022 грн. 32 коп. 13.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження № 58597185 на виконання виконавчого напису нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року. Разом з тим, виконавчий напис нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року, який звернутий до примусового виконання, [PERSON] вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року був вчинений нотаріусом на кредитному договорі № 630057176 від 23.11.2013 року, який не був нотаріально посвідчений, у той час, коли положеннями Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, передбачалася можливість вчинення виконавчих написів лише на нотаріально посвідчених договорах. Крім того, у позовній заяві [PERSON] вказує на те, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» не було надано жодного договору про відступлення прав вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Також [PERSON] не отримував жодного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, як і не отримував повідомлення про допущення порушення свого грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів. Вказане свідчить про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив належним чином права нового кредитора у зобов`язанні та підстави їх виникнення, та відповідно про наявність спору про права нового кредитора вимагати суму боргу. На додаток до цього, [PERSON] вказав на незаконність дій ТОВ «Кредитні Ініціативи» щодо нарахування будь-яких процентів на суму кредиту після закінчення встановленого строку кредитування. З урахуванням викладеного, [PERSON] просив виконавчий напис нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року визнати таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02.05.2024 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. До судового розгляду від [PERSON] надійшло клопотання, в якому позовні вимоги було підтримано у повному обсязі, висловлено прохання про проведення розгляду справи за його відсутності, а також надано згоду на проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення суду. Будь-яких інших заяв, клопотань чи процесуальних документів від позивача не надходило. Представник відповідача ТОВ «Кредитні Ініціативи» у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторона відповідача повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду в електронний кабінет та за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається довідок та зворотних поштових повідомлень, наявних у матеріалах справи, судові повістки про виклик до суду, а також копію ухвали суду від 02.05.2024 року разом з копією позовної заяви та додатками до неї були доставлені в електронний кабінет відповідача та вручені представнику останнього за місцезнаходженням юридичної особи. Станом на момент проведення судового розгляду від відповідача ані засобами поштового зв`язку, ані на офіційну електронну адресу суду, ані в будь-який інший спосіб не надходило жодних заяв, клопотань, у тому числі відзиву на позовну заяву. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. Про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання позивача про проведення судового розгляду за її відсутності, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що позивачем було висловлено згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, засвідчено обізнаність щодо наслідків ухвалення заочного рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, оскільки представник відповідача ТОВ «Кредитні Ініціативи», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, то суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з наступним ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Перелік документів затверджений Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Зазначений підзаконний нормативно-правовий акт передбачає перелік документів, правочинів, а також доказів на підставі яких стягнення заборгованості може проводитися у позасудовому безспірному порядку. Безспірність заборгованості, що виникає у відповідних зобов`язаннях, підтверджує юрисдикцію нотаріуса з приводу вчинення виконавчих написів, яка стосується лише підтвердження існування права стягувача на зазначену суму заборгованості. При цьому нотаріус не вирішує питань права, не змінює суб`єктний склад зобов`язальних правовідносин. Аналогічний висновок був викладений у Постанові ВП ВС від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Постановою КМУ № 1172 затверджено вичерпний перелік документів, на підставі яких та по відношенню до яких нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи, які є підставою для примусового стягнення заборгованості. Тобто такий перелік документів не підлягає розширювальному тлумаченню, виконавчі написи не можуть вчинятися на документах не передбачених цим актом. Пунктом 2 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 (у редакції станом на 12.06.2015 року), передбачався розділ «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який було викладено наступним чином: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 року була залишена без змін, внаслідок чого набрала законної сили. Постановою КМУ № 480 від 19.04.2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» розділ Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 було виключно з положень вказаного підзаконного нормативно-правового акту. З урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що правове регулювання можливості вчинення виконавчого напису на договорах, у тому числі позиках, кредиту, передбачається лише п. 1 зазначеного Переліку. Однак у цьому пункті передбачається лише можливість вчинення виконавчих написів на нотаріально посвідчених договорах. У зв`язку з цим вчинити виконавчий напис на кредитному договорі можливо лише за умови його нотаріального посвідчення. Останній висновок підтверджується, зокрема, Ухвалою КЦС ВС від 15.04.2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження 61-19494св18), Постановою КЦС ВС від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження 61-19494св18). На додаток\~до цього,\~суд звертає\~увагу,\~що положеннями Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 (у редакції станом на 29.11.2001 року, яка діяла на момент укладення кредитного договору № 630057176 від 23.11.2013 року, на якому було вчинено виконавчий напис № 3046), також передбачалася можливість вчинення виконавчих написів лише на нотаріально посвідчених угодах. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦКУ кредитний договір під страхом нікчемності укладається виключно у письмовій формі. Для кредитного договору чинним законодавством не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, а тому в аспекті цього використовуються загальні положення щодо нотаріального посвідчення правочину. Так, відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦКУ - правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Оскільки для правочину у вигляді кредитного договору законом не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, то відповідно він може бути нотаріально посвідчений лише за домовленістю сторін такого договору. Судом встановлено, що 23.11.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630057176 (а.с. 5), яким було передбачено відкриття для [PERSON] відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75\~000 грн. 00 коп. 05.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна на вказаному кредитному договорі № 630057176 від 23.11.2013 року було вчинено виконавчий напис № 3046 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» суми заборгованості у розмірі 13\~022 грн. 32 коп. (а.с. 6). З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на дату укладення кредитного договору та дату вчинення виконавчого напису нотаріуса, можна зробити висновок, що як кредитний договір, так і виконавчий напис на ньому були укладені та вчинені відповідно, коли положеннями переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачалася можливість вчинення виконавчих написів лише на нотаріально посвідчених договорах, у тому числі договорах позики та кредиту. Таким чином, вчинення виконавчого напису № 3046 на кредитному договорі № 630057176 від 23.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» суми заборгованості у розмірі 13\~022 грн. 32 коп. відбувалося у період дії положень переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими передбачалася можливість вчинення виконавчих написів лише на нотаріально завірених договорах. При дослідженні кредитного договору № 630057176 від 23.11.2013 року судом встановлено, що кредитний договір нотаріально не засвідчувався. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року вчинений на вказаному кредитному договорі незаконно та необґрунтовано. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису нотаріуса № 3046 від 05.02.2019 року на кредитному договорі № 630057176 від 23.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З матеріалів справи встановлено, що судові витрати як у сторони позивача, так і сторони відповідача, відсутні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved