Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. 1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що протягом останніх шести років займається вихованням та утриманням своєї доньки [PERSON] , [INFO] . На жаль, мати дитини - [PERSON] , ухиляється від батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, не проявляє ніякої зацікавленості до неї, матеріальної допомоги для гідного розвитку дитини не надає, участі у вихованні не приймає, не цікавиться духовним, фізичним та соціальним розвитком дочки, не забезпечує її освітою та знаннями, що є відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Позивач фактично виконує обов`язки, як матері так і батька, опікується дитиною, матеріально забезпечує. Також позивач вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від. 27.10.2021 р. було визначено місце проживання доньки [PERSON] з ним та стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Проте, навіть цю мізерну суму відповідачка не спромоглася виплачувати, через що утворилася заборгованість у розмірі 43 437 грн. Вищенаведене позивач доводить розрахунком заборгованості по аліментам, довідкою, характеристикою, заявами сусідів і бабусі дитини, а також висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Окрім цього, позивач вказує, що у зв`язку з постійним зростанням цін на найнеобхідніше, раніше визначені рішенням суду аліменти в розмірі 1300 грн. - є недостатніми. Враховуючи викладене, позивач зазначає, що мати жодним чином не бере участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не забезпечує її освітою та знаннями, а відтак підлягає до позбавлення батьківських справ. Відповідач надала відзив на позов, в якому вказала, що позов не визнає і просила у задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що по-перше вона не брала участі у засіданні комісії, та не подавала жодних письмових чи усних заперечень, оскільки не була проінформована про розгляд питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. Всі листи (кореспонденція) надсилалася за місцем реєстрації відповідача, однак поверталися у зв`язку з відсутністю адресата за даною адресою. Позивач в свою чергу не повідомив, а ні органи опіки дійсні дані матері (засоби зв`язку), що давали б можливість встановити в повному обсязі обставини справи, а ні матір дитини про те, що він звернувся з питанням позбавлення її батьківських прав до відповідних органів. Всі дії позивача були здійсненні з певним умислом (наявність підстави для звільнення від мобілізації), без свідомого повідомлення матері дитини про те, що бажає позбавити її батьківських прав. Батько дитини постійно спілкується з матір`ю дитини щодо спільної дитини в месенджері «Viber», однак жодного разу не повідомив про відповідне звернення з вимогою про позбавлення її батьківських прав. З наведеного вбачається, що відсутні підтвердження належного повідомлення [PERSON] про засідання комісії виконавчого комітету Ужгородської міської ради, на якому розглядалося питання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Неможливість бути присутнім на відповідному засіданні потягло за собою односторонній розгляд звернення, відсутність можливості належного захисту інтересів [PERSON] , як матері дитини. По-друге, відповідач вказує на те, що дійсно [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилася спільна донька: [PERSON] , [INFO] . Рішення Воловецьким районним судом Закарпатської області від 30.08.2018 р. шлюб між сторонами розірвано. Малолітню дитину [PERSON] було залишино на виховання матері [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони проживали ще разом протягом року. Через певний проміжок часу відповідач почала зустрічатися, потім й жити в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, відповідно переїхала з [PERSON] з помешкання, де проживала з позивачем. Спільне проживання дитини з матір`ю відбувалося до 2021 р., однак з того часу, як відповідач завагітніла у неї погіршилися відносини з цивільним чоловіком, позивач і відповідач вирішили, що їх спільна дитина буде тимчасово прживати разом з останнім. Домовленість про проживання дитини була обговорена на період поки мати не вирішить свої питання з житлом. Однак зауважимо, мати постійно спілкувалася та турбувалася про [PERSON], приходила до неї та проводила спільно час. В квітні 2022 р. коли почалося повномасштабне вторгнення росії в Україну, відповідач по справі вирішила виїхати за межі України до Німечини, однак позивач не відпустив спільну доньку разом з матір`ю. Натомість батько дитини запевнив, що жодним чином не буде перешкоджати спілкуванню матері та дитини, як і раніше, навіть повідомив про те, що буде з нею туди приїздити, а відповідач в свою чергу погодилася та взяла на себе обов`язки надсилати кошти на утримання дитини. Отже. відповідач вказує, що батько дитини в повному обсязі надав недостовірну та неправдиву інформацію, як органам опіки та піклування, які зробили передчасний висновок щодо [PERSON] , як матері малолітньої [PERSON], так і суду, який розглядає дану справу. Дані дії позивача спрямовані на те, що позбавлення матері батьківських прав є однією з підстав уникнення його від мобілізації. Також, відповідач у відзиві, що вона, як спілкувалася, коли була на тереторії України, так і спілкується з дитиною, коли переїхала до Німеччини. З того часу, як мати виїхала за межі України вона жодного дня не припиняла спілкувати з спільною донькою [PERSON] , про що свідчить численні повідомлення та дзвінки в месенджері «Viber». До відзиву долучає значну кількість знімків екрану, де чітко можна спостерігати відношення дитини та матері. Зокрема в повідомленнях чітко прослідковується постійне (щоденне) спілкування в телефонному режимі та через повідомлення матері та дитини, турбота про здоров`я дитини, її успіхи в навчанні, її життя і друзів, її потреби та бажання матеріального характеру. З щоденних повідомлень також спостерігається, що мати купляє речі дитині та надсилає кошти на потреби дитини. З даних повідомлень вбачається, що дитина бачилася (в Німечені) з мамою декілька днів в серпні 2022 р., куди її на прохання матері (та за її кошти) привіз батько. Надалі відповідач зазначає, що в березні 2023 р. мати приїздила в Україну, де за згоди батька провела декілька днів зі спільною дитиною та придбала їй бажаний дитиною мобільний телефон Айфон вартістю 13 500 грн. та речі вартістю 12 000 грн. Протягом всіх 6-ти днів, допоки мати була в Україні вона постійно проводила спільний час з дитиною починаючи з того часу, як забирала її зі школи і до самого вечора. Все це підтверджується спільними фотокартками, які долучила до матеріалів даної справи. 5 вересня 2023 р. відповідач по справі знову приїхала в Україну, де орендувала приміщення на 10 днів та забрала дитину на ці дні до себе. Весь цей час мати проводила час з дитиною, гуляли, ходили в розважальні заклади для дітей, кафетерії тощо. Все наведене відповідач підкріплює спільними фотокартками, які долучені до матеріалів справи. Після крайнього відвідування [PERSON] дитини в Україні, батько пообіцяв дитині та відповідачу, що привезе дитину до Німечини в літку 2024 року, однак наразі батько передумав вчиняти дані дії, про що повідомив відповідача та просив аби остання не згадувала про це спільній дитині, яка щодня просить батька привезти її до матері. Окрім цього, відповідач постійно спілкувалася з позивачем по справі щодо спільної доньки, цікавиться її розвитком, здоров`ям, потребами. Однак, з травня 2024 р. коли відповідач дізналася про те, що позивач звернувся до суду з вимогою про її позбавлення батьківських прав, [PERSON] припинив спілкуватися з нею. До того часу, як батько звернувся з даним позовом до суду, мати час від часу відповідно до її фінансових можливостей надсилала позивачу кошти на утримання дитини, про отримання коштів позивач інколи навіть відписував про їх отримання. Минулого року, позивач в повідомленнях з відповідачем зазначив, що в Україні дуже важка ситуація, яка стосується того, що почали мобілізувати велику кількість чоловіків, і може бути таке, що і йому прийдеться думати що робити. Так, позивач виклав в своїх повідомленнях про свій «варіант» уникнення від мобілізації шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідач по справі не погодилася на такі дії та категорично заперечила, навіть на «бумагах», як про це повідомив її позивач. Вся вищевикладена інформація підтверджується знімками екрана з додатку «Viber», який долучається до матеріалів справи. Щодо позовної вимоги, яка стосується збільшення розміру аліментів відповідач вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2021 р. з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1300 грн. на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві зазначено підставу для збільшення розміру аліментів збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину з часу винесення судового рішення з 2021 року про стягнення аліментів. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, які стягуються на сьогоднішній день з відповідача на утримання дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. Враховуючи наведені вище обставини,

Outcome: partial