Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2021 у розмірі 82895,69 грн станом на 28.03.2024, яка складається з: 58703,07 грн - заборгованість кредитом; 24192,62 грн - заборгованість за відсотками; та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.07.2021 [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ним ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджує він своїм підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені клієнту, про що свідчить його підпис у Паспорті споживчого кредиту. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за договором виконало повністю, надавши відповідачу кредит (встановивши кредитний ліміт) у відповідному розмірі. Натомість відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеним порушенням станом на 28.03.2024 він має заборгованість у розмірі 82895,69 грн, яка складається з: 58703,07 грн - заборгованості за кредитом, 24192,62 грн - заборгованості за відсотками. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. Банк неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу sms-повідомлень та дзвінків з вимогою сплатити заборгованість, що не дало результату. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі та вказує, що у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с. 40). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подавав, будь-яких клопотань не заявляв. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Безпосередньо в позовній заяві представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності, а також не заперечив проти ухвалення заочного рішення в справі, про що також подав окреме клопотання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов не подавав. Причини неявки не повідомив. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Ухвалою суду від 26 червня 2024 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідач був у встановленому законом порядку повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 09.07.2021, [PERSON] звернувся до АТ "Акцент-Банк" (далі - А-Банк) за отриманням банківських послуг, надавши Банку документи, які підтверджують його особу. До укладення угоди він ознайомився з актуальними умовами кредитування, тарифами та паспортом споживчого кредиту. Він погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] своїм підписом підтвердив, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі. Також він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку АBank24 з метою засвідчення його дій згідно з умовами та правилами надання банківських послуг. Дана анкета заява підписана власноручним підписом клієнта 09.07.2021 о 14:50 год (а.с. 8). У паспорті споживчого кредиту "Кредитна картка "Зелена" від 09.07.2021, який підписаний [PERSON] 09.07.2021 о 15:00 годин електронним підписом за допомогою відкритого ключа: 0388f3c77e2730a07e9000630f10db900 8ea162f2757d7778c094e57fd3f7cb59a у відповідності з вищеописаною анкетою-заявою, визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, серед яких: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом використання; ліміт кредиту - до 200000 грн; строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надають споживачеві шляхом кредитування рахунку на споживчі потреби, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитодавця; пільгова процентна ставка - 0,000001%, базова процентна ставка - 3,4 %, річна - 40,8%; тип процентної ставки - фіксована (а.с. 9-10). Згідно з довідками за картами та за лімітами, [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] із строком дії до липня 2027, 23.09.2021 встановлено кредитний ліміт у розмірі 30000,00 грн, який неодноразово збільшувався та зменшувався, востаннє 07.04.2023 зменшено до 60000,00 грн (а.с. 17, 18). На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", розміщений на сайті банку (а.с. 20-26) та Тарифи по картці "Зелена" (а.с. 27-28). Однак суд звертає увагу на те, що вказані документи не містять будь-якого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, на що вказала у своїй постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду. З долучених ж до матеріалів позову виписці по картці [NUMBER] та розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.07.2021, укладеним між АТ "Акцент-Банк" та клієнтом [PERSON] , станом на 28.03.2024 (а.с. 11-16, 6-7), встановлено, що останній користувався кредитними коштами, погашав наявну заборгованість, що підтверджує наявність між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Заборгованість за наданим кредитом у вказаному розрахунку визначена в розмірі 82895,69 гривень, з яких 58703,07 грн - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту (50014,59 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту + 8688,48 грн - прострочений кредит), 24192,62 грн - загальний залишок заборгованості за процентами (3533,72 грн - проценти нараховані на поточну заборгованість + 20658,9 грн - заборгованість на проценти за прострочену заборгованість). Проценти нараховувались за погодженою сторонами ставкою - 40,8% річних. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить до таких висновків. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернувся до АТ "А-Банк" з метою отримання кредитного продукту, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 09.07.2021. Кредитну послугу йому надано та отримано ним 09.07.2021, умови користування якою визначені в Паспорті споживчого кредиту, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом після піписання анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". Відповідно до ч. 1- 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, анкета -заява була підписана відповідачем власноручним підписом. В ній сторони погодили використання електронного підпису при підписанні інших документів, засвідчивши генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яким в подальшому був підписаний паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "Зелена". Тобто, саме у вказаних документах сторони погодили умови кредитування, яких позивач дотримувався при нарахуванні процентів. При цьому, інші долучені письмові докази, на які посилається представник АТ "А-Банк", не містять відомостей про ознайомлення з ними відповідача, про що описано вище, тому суд не приймає до уваги. Як вбачається із розрахунку заборгованості та руху коштів по картці, позивач надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, що і робив останній, знімаючи кошти та вносячи їх на свій рахунок, що є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Однак, як вказав представник банку, [PERSON] не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, тому станом на 28.03.2024 має заборгованість в розмірі 82895,69 грн, складові якої описані вище. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що боржник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість у розмірі 82895,69 грн. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав. Тому, дослідивши надані АТ "А-Банк" письмові докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 82895,69 грн заборгованості станом на 28.03.2024 за кредитним договором № б/н від 09.07.2021. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 39). Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 610, 626, 627, 628, 1048, 1050, 1054, ЦК України, ст. 12, 81, 141, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: approved