Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа Головний сервісний центр МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС) Територіальний Сервісний центр МВС № 1241, про захист прав споживача, визнання права власності на транспортний засіб, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 січня 2020 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір фінансового лізингу №DNF0A!00000171. Предметом зазначеного договору є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) VIN [NUMBER] , ціна якого визначена як 280 800 грн. У відповідності до умов вказаного договору АТ КБ ПРИВАТБАНК зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити на це передбачені договором лізингові платежі. Згідно до п.14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу № №DNF0А100000171 від 28 січня 2020 року строк лізингу - 48 місяці. Відповідно до повідомлення АТ КБ ПРИВАТБАНК від 02.01.2024 [PERSON] повністю виконані зобов`язання по погашенню авто за договором лізингу від 28.01.2020 №DNF0A!00000171 та було надано пакет документів щодо переоформлення автомобіля на ім`я позивача. 25 січня 2024 року, [PERSON] звернувся до Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВЄ у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС)Територіальний Сервісний центр МВС №1241 (ТСЦ МВС №1241) з питання стосовно можливості реєстрації транспортного засобу, автомобіля марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) - VIN [NUMBER] . Відповіддю ТСІІ МВС №1241 від 30 січня 2024 року позивачу було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників. Крім того, відповідно до Витягу про реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30.01.2020, на автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) - VIN [NUMBER] існує відомості про обтяження, а саме заборона відчуження. Таким чином, вказаний автомобіль перебуває в користуванні і володінні позивача, оскільки був переданий йому за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном позивач не має можливості. Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю- продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю- продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи -- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Стаття 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 ЗУ "Про судовий збір", оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завдано невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору лізингу, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавщо на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.21 цього Закону лізингоодержувач має право: вибрати об`єкт фінансового лізингу, що належить лізингодавщо на праві власності і набутий ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, та/або встановити специфікацію об`єкта фінансового лізингу і доручити вибір такого об`єкта лізингодавщо; відмовитися від прийняття об`єкта фінансового лізингу, що не відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам, специфікаціям; вимагати розірвання договору фінансового лізингу або відмовитися від такого договору у випадках, передбачених договором фінансового лізингу та законодавством; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору фінансового лізингу лізингодавцем; оскаржити в суді одностороннє розірвання договору фінансового лізингу лізингодавцем та повернення об`єкта фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу і відшкодування збитків, завданих вилученням такого об`єкта. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст, 321 ЦК України право власності є непорушним. Піхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та на підставі зазначеного, позивач просить визнати за ним, право власності на автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) - VIN [NUMBER] . Судові витрати покласти на відповідача. Позивач, до суду надав письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився направивши на адресу суду пояснення, які обґрунтовані тим, що листом Третьої особи від 30 січня 2024 р. №31/29-1241-П-5 (є в матеріалах справи) Позивача поінформовано про неможливість вчинення реєстраційних дій у відношенні транспортного засобу "OPEL Vivaro", 2010 року випуску, номер кузова: VIN [NUMBER] (спірний транспортний засіб) на підставі договору фінансового лізингу №DNF0А100000171 від 28 січня 2020 року через наявність відомостей про особу продавця (лізингодавця) АТ КБ Приват Банк (код ЄДРПОУ 14360570) внесених до Єдиного реєстру боржників. Зазначивши, що з-поміж іншого, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу. Просили здійснювати розгляд справи за відсутності представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.\~ст.4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.806 ЦК України\~за договором лізингу одна\~сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у\~користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).\~До договору лізингу застосовуються загальні положення про\~найм (оренду) з урахуванням\~особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. При розгляді справи встановлено наступне. 28 січня 2020 року між АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір фінансового лізингу №DNF0A!00000171. Предметом зазначеного договору є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) VIN [NUMBER] , ціна якого визначена як 280 800 грн. У відповідності до умов вказаного договору АТ КБ ПРИВАТБАНК зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити на це передбачені договором лізингові платежі. /а.с.14-19/ Також, відповідно до п.14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу №DNF0А100000171 від 28 січня 2020 року строк лізингу - 48 місяці. Згідно із повідомленням АТ КБ ПРИВАТБАНК від 02.01.2024 [PERSON] повністю виконані зобов`язання по погашенню авто за договором лізингу від 28.01.2020 №DNF0A!00000171 та було надано пакет документів щодо переоформлення автомобіля на ім`я позивача. /а.с.20-26/ Згідно з вимогами ст.ст.\~76,\~78,\~81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізінгу [PERSON] передано у власність автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) VIN [NUMBER] . /а.с.22,23/ Отже, з вище викладеного вбачається, що зі своєї сторони позивач у повному обсязі виконав зобов`язання щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу від 28.01.2020 №DNF0A!00000171. 30.01.2024 від Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС) Територіального Сервісного центру МВС № 1241 позивачу було направлено лист про надання інформації, яким позивачу відмовлено у перереєстрації оскаржуваного автомобіля із підстав того, що на 30.01.2024 АТ КБ «ПриватБанк» (ЄДРПОУ:14360570) знаходиться в Єдиному реєстрі боржників./а.с.28-29/ Отже, у зв`язку із зазначених підстав, позивач не має можливості оформити на себе документи про право власності на вище вказаний транспортний засіб, чим порушені його права, так як він повністю виконав умови договору фінансового лізингу. Крім цього, [PERSON] в позовній заяві наполягає на тому, що він користується та володіє автомобілем, але не може ним розпоряджатись, оскільки право власності на нього не оформлене, отже, позивач фактично відкрито та безперервно володіє рухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права. Згідно зі\~ст.325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до вимог\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. За змістом\~ст.11 ЦК України\~підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Відповідно до\~ст. 598 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до \~ст.599 ЦК України\~припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що позивач виконав усі умови публічного договору №DNF0A!00000171 від 28.01.2020, предметом якого є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) VIN [NUMBER] , ціна якого визначена як 280 800 грн, але у зв`язку з тим, що юридична особа лізингодавець знаходиться в Єдиному реєстрі боржників, не може оформити право власності на рухоме майно, а також той факт, що позивач добросовісно володіє автомобілем, відкрито, безперервно здійснює обслуговування машини, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного рухомого майна, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Варто зазначити, що визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, враховувано й те, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема, на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Договір №DNF0A!00000171 від 28.01.2020, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» (ЄДРПОУ:14360570) та [PERSON] недійсним не визнаний. Згідно з правовою позицією ВСУ викладеною у постанові від 10.06.2015р. у справі № 6-449цс15, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, приходжу висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб, а саме автомобіль марки "OPEL Vivaro", реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, номер кузов (шасі) VIN [NUMBER] . Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1211,20 грн. на користь держави На підставі викладеного,

Outcome: approved