Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2019 року позивач був зобов`язаний сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року розмір аліментів, визначений рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2019 року, зменшено і ухвалено, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). 28 березня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду від представника позивача адвоката Матяша Дмитра Юрійовича надійшла позовна заява, у якій ставиться вимога про встановлення факту нецільового використання [PERSON] сплачених [PERSON] на утримання двох дітей аліментів, внесення 50% визначеного судом розміру аліментів у рівних частках (по 25%) на особові рахунки дітей. На відповідний запит, 29 березня 2024 року отримано інформацію з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача в с. Обухів Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 21). Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року (а.с. 22-23) відкрито провадження у справі, до участі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15 квітня 2024 року судом отримано два висновки (щодо кожної дитини) за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину (а.с. 28, 29). 22 квітня 2024 року відповідач через канцелярію суду подала клопотання про долучення до справи доказів із відповідними доказами (а.с. 30-44). Ухвалою судді від 24 квітня 2024 року (а.с. 53) закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. 27 травня 2024 року відповідач через канцелярію суду подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 65-71). В судовому засіданні представник позивача адвокат Матяш Д.Ю. (повноваження на а.с. 16) підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Зокрема, заявив, що наразі позивач є мобілізованим військовослужбовцем ЗСУ і проходить службу в зоні активних бойових дій та, відповідно, отримує заробітну плату у розмірі понад сто тисяч гривень. Щомісячно з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на двох спільних дітей у розмірі понад 30 тисяч гривень. За клопотанням [PERSON] відповідною службою було проінспектовано умови проживання дітей та зроблено висновок, що відповідач не забезпечує потреб дітей відповідно до сум коштів, які сплачені позивачем як аліменти. За таких обставин позивач наполягає, щоб частина аліментів зараховувалася на особисті рахунки дітей, що забезпечить їх утримання в майбутньому. Представник відповідача адвокат Майструк Н.Р. (повноваження на а.с. 43) не визнала позов та пояснила, що аліменти, які відповідачка отримує від позивача, вона витрачає виключно в інтересах дітей, а саме купує необхідні продукти харчування, сезонний одяг, медикаменти, навчальні матеріали, провела ремонт у будинку, купила нові меблі для дітей. Крім того, відповідачем в АТ КБ "Приват Банк" відкрито карткові рахунки на ім`я [PERSON] та [PERSON] і станом на 18 квітня 2024 року на вище вказаних рахунках знаходиться понад п`ятдесят тисяч гривень на кожному. Вважає, що стороною позивача не надано достатніх доказів, які б стверджували про нецільове використання відповідачем аліментів. Представник органу опіки та піклування [PERSON] (а.с. 48, 49, 50) підтримала позовну вимогу [PERSON] та пояснила: За заявою позивача і на підставі наданих ним доказів про розмір сплачених аліментів Служба у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради у липні 2023 року проінспектувала умови проживання його дітей в с. Обухів. Було встановлено, що, отримуючи в середньому 40 тисяч гривень аліментів, мати дітей [PERSON] забезпечувала лише їх базові потреби в харчуванні, одязі і т.п. Інспекція умов проживання дітей у квітні цього року не спростувала попереднього висновку. Зокрема, було констатовано, що в кімнаті дітей (одна для двох різностатевих підлітків) зроблено лише косметичний ремонт (поклеєні шпалери), придбано дві шафи, покладено на карткові рахунки дітей по 50 тисяч гривень. За таких обставин знову було констатовано, що [PERSON] не забезпечує потреби дітей у відповідності до розміру отримуваних аліментів. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази щодо заявлених позовних вимог і заперечень відносно них, прийшов до такого висновку: [PERSON] та [PERSON] з 12 серпня 2007 року до 02 лютого 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6-8) і мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2019 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю (а.с. 9-10). Вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 08 лютого 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року (відповідно до інформації в ЄДРСР, набрало законної сили 15 лютого 2024 року) зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 02 травня 2019 року у справі № 139/134/19, та ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) (а.с. 11-12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 59422117 за період з 01.01.2023 до 31.12.2023 (а.с. 15) з позивача за цей період стягувалися аліменти у розмірі, встановленому судовим рішенням (1/3 частина) та частково заборгованість, яка утворилася зі сплати аліментів станом на цей період. Така обставина не оспорюється стороною відповідача, в тому числі стверджується поданими нею (стороною) до суду доказами про отримані [PERSON] аліменти (а.с. 38, 39). Отже, цими документами, а також поданими відповідачкою виписками щодо надходжень на картку/рахунок на прізвище [PERSON] (а.с. 67, 68) доводиться, що після першого інспектування умов проживання дітей) вона отримувала від позивача аліменти в розмірі від 30 до 40 тисяч гривень щомісячно, в тому числі, після набрання законної сили рішенням про зменшення розміру аліментів, вона отримала у лютому та березні цього року аліменти у розмірі понад 30 тисяч гривень щомісячно. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Порядок здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2019 року за № 102/33073 (далі - Порядок). Так, вказаним Порядком встановлено, що у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину (пункт 8 Порядку); у разі якщо розмір аліментів, що сплачується на дитину, не перевищує розміру двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (на кожну дитину), оцінюється рівень забезпечення базових потреб дитини, а саме: забезпечення харчуванням, необхідними ліками у разі потреби, одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та іншими засобами для розвитку та навчання дитини відповідно до її віку (пункт 9 Порядку); у разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації тощо (пункт 10 Порядку); під час проведення інспекційного відвідування звертається увага на зовнішній вигляд дитини, її загальний стан та самопочуття, інші ознаки, що можуть свідчити про неналежний рівень задоволення її індивідуальних потреб з урахуванням віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку (хворобливий вигляд, невідповідність ваги та зросту віку дитини, занедбаність, відсутність продуктів харчування тощо) (пункт 11 Порядку); у разі якщо дитина досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку, проводиться бесіда з дитиною з метою з`ясування рівня задоволення її індивідуальних потреб, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими речами та засобами, необхідними для її належного догляду та розвитку (пункт 12 Порядку). При цьому, пунктом 14 Порядку встановлено, що чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. Згідно з пунктом 15 Порядку протягом 5 робочих днів після проведення інспекційного відвідування складається висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину за формою згідно із додатком до цього Порядку. 26 липня 2023 року працівниками служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області проведено інспекційне відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] . За результатами такого відвідування Служба зробила висновок (а.с. 13, 14), що одержувач аліментів не забезпечує потреб дітей відповідно до суми коштів, сплачених на кожну дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину). З урахуванням цієї обставини, а також з врахуванням обставин, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, з нього було стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері, що батько позивача є інвалідом другої групи і в листопаді 2023 року переніс інсульт, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 10 січня 2024 року (а.с. 11-12) зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів). 10 квітня 2024 року службою у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області було повторно проінспектовано умови проживання дітей сторін та цільове використання аліментів на дітей. За результатами цього інспектування зроблено висновки (а.с. 28, 29), що одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дітей, але не забезпечує потреб дітей відповідно до суми коштів, сплачених на кожну дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину). Такі висновки цілком узгоджуються із тими поясненнями, які надала в суді представник органу опіки і піклування [PERSON] про те, що у дітей відсутні окремі облаштовані відповідними меблями кімнати для сну та відпочинку, обладнання для занять спортом чи для розвитку інших їх здібностей, діти не оздоровлювалися у відповідних закладах, а відкриті на ім`я дітей карткові рахунки контролюються відповідачем і в будь-який вона може розпорядитися ними на власний розсуд. Крім того, ці висновки не спростовані доказами, які надала суду сторона відповідача: відповідно до банківських виписок (а.с. 31, 32), на прізвища дітей оформлено особисті пластикові картки ЮНІОРА, якими діти можуть оплачувати покупки, поповнювати мобільні телефони і т.п., а [PERSON] інформується про кожну їх трату SMS-повідомленнями; відповідно до договору дарування (а.с. 36-37) та фотографій стану будинку у квітні 2-24 року (а.с. 33-35), нічого не свідчить про достатність забезпечення кожного з підлітка власною окремою кімнатою, облаштування такої кімнати відповідними меблями і т.п. В той же час, як зазначено вище і доведено поданими стороною відповідача доказами (а.с. 67, 68), а також підтверджено представником відповідача у цьому судовому засіданні, з моменту набрання законної сили судовим рішенням про зменшення розміру аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , остання щомісячно отримує не менше 30 тисяч аліментів на двох дітей. Такий розмір аліментів майже в п`ять перевищує прожитковий мінімум на однудитину віком від 6 до 18 років (з 1 січня 2024 року - 3196 гривень), однак збільшення забезпечення потреб дітей відповідно до суми коштів, сплачених на кожну дитину платником аліментів, не відбулося. З врахуванням всього вище наведеного можна констатувати факт нецільового витрачання [PERSON] аліментів, отриманих від [PERSON] . Нормами Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб. Відповідач як матір дітей, відповідно до наданих нею доказів (а.с. 42, 66, 67, 68), своїми доходами має соціальну допомогу для малозабезпеченої сім`ї, заробітну плату (не вище мінімального розміру) та доходи від ведення домашнього господарства. За таких обставин, фактичне утримання дітей відбувається лише за рахунок отриманих аліментів. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 15 ЦК України вказує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 186 СК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивач уже скористався таким своїм правом і за його позовом було зменшено розмір аліментів. Однак, у цьому судовому рішенні суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] продовжує чинити нецільове (не у відповідності до розміру отриманих коштів) витрачання аліментів. За таких обставин суд вважає обґрунтованою та підставною вимогу позивача про встановлення такого порядку сплати 50% стягуваних з нього аліментів, як внесення їх у рівних частинах на особові рахунки дітей в Ощадбанку. Отже, і ця частина позовної вимоги [PERSON] підлягає до повного задоволення. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У цьому судовому рішенні суд прийшов до висновку про повне задоволення вимог [PERSON] , а тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved