Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

01.09.2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 44667,16 грн., збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 7340,07 грн., три відсотки річних у сумі 3052,05 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» зверталося до Березанського районного суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 29 810,51 грн., а також 7 021,21 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 2598,39 грн. три відсотки річних та 227,00 грн. судового збору. Березанським районним судом Миколаївської області за заявою Відповідача скасовано судовий наказ № 469/865/21 (2-н/469/170/2021), про що видано ухвалу № 469/865/21 від 16.11.2021. Згідно з п.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (277,00грн, сума суд збору, яка була сплачена + 2457,00 грн. сума доплати, що разом = 2684,00грн). ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м.Миколаєва. В опалювальних сезонах 2014-2023 років Позивач здійснював постачання теплової енергії до кв. [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Позивач направляв попередження № 210-ф2 від 17.03.2021, на яке не надходило відповіді. Інших заходів досудового врегулювання спору позивачем не проводилося, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР. Так, з метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення. Договір про надання послуг централізованого опалення між ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» та Відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги - надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України "Про житлово-комунальні послуги" такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідачів обов`язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення квартири. Товариством приймалися всі заходи, щодо пропонування споживачам теплової енергії укласти Договори про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води, шляхом надання об`яв в засобах масової інформації, розповсюдження листів з пропозицією укладення договору, доставки проектів договорів в квартири абонентів. Відсутність підписаного договору не звільняє споживачів від сплати наданих їм послуг, оскільки відповідно ч.1 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні відносини виникають не тільки з письмових чи усних угод, а і з дій та вчинків осіб. На ім`я боржників, відповідального квартиронаймача відкрито особистий рахунок № [NUMBER] , на який Відповідвчі повинні були вносити оплату за спожиті послуги теплопостачання. Вищевказана квартира знаходиться в системі централізованого теплопостачання і нарахування за послуги теплопостачання проводяться по приладу обліку, який встановлено за адресою: [ADDRESS] (код точки 5000/086). Згідно ст.68 ЖК, положень ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Нарахування Відповідачу сум оплати за спожиту теплову енергію зді тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які є у вільному доступі та розміщені на сайті Позивача. Відповідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.06.2023 року власником 1/1 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] , тому у товариства є підстава для звернення стягнення боргу з Відповідача. У зв`язку з тим, що при скасуванні судового наказу Відповідач заперечував про те, що проживала у своїй квартирі у спірний період, за який накопичився борг, ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно встановлено договором або законом, а відповідно він зобов`язаний здійснюв управління, утримання та збереження такого майна. Відповідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме Боржнику належить вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу. Щодо перевірки факту належності вищевказаної квартири іншому власнику, або іпотекодержателю, як вказано в заяві про скасування судового наказу є АТ КБ «ПриватБанк». Нарахування Відповідачу сум оплати за спожиту теплову енергію за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які є у вільному доступі та розміщені на сайті Позивача Відповідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.06.2023 року власником 1/1 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] , тому у товариства є підстава для звернення стягнення боргу з Відповідача. У зв`язку з тим, що при скасуванні судового наказу Відповідач заперечував про те, що проживала у своїй квартирі у спірний період, за який накопичився борг, ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно встановлено договором або законом, а відповідно він зобов`язаний здійснюв управління, утримання та збереження такого майна. Відповідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме Боржнику належить вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку з тим, що в реєстрі про право власності вказано власником [PERSON] . Позивач вважає правомірним звернення до вказаного власника квартири стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Позивач надав теплову енергію за період з 01.12.2014 по 01.06.2023 на суму, яка з урахуванням перерахунку та абонплати складає 44667,16 грн., за яку відповідач не сплатив та не виконав свої зобов`язання, чим завдано товариству матеріальну шкоду. За період з 01.02.2015 р. по 01.02.2022 р. відповідачу нараховані: 7340,07 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 3052,05 грн. три відсотки річних. Посилаючись на наведені обставини та положення закону позивач просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 10.10.2024 року відкрито провадження у даній справі, та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» адвокат Новгородова Т. М. не з`явилася. Подала до суду заяву від 10.06.2024 року про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та згоду з ухваленням заочного рішення у справі (а.с.41). Відповідачка у судове засідання поторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином,\~в порядку,\~передбаченому законом (а.с.37, 38, 40). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 31.08.2023 ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» було подано до Березанського районного суду Миколаївської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015 року по 01.08.2021 року в сумі 29810,51 грн., інфляційних збитків в сумі 7021,21 грн., 3% річних в сумі 2598,39 грн. та судового збору в сумі 227,00 грн., про що Березанським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ від 21.09.2023 року у справі №469/865/21 (2-н/469/170/21) Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2021 року вказаний наказ було скасовано за заявою [PERSON] та роз`яснено стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку позовного провадження. У відповідності до\~ст.166 ЦПК України, при відмові в прийняті заяви про видачу судового наказу заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м.Миколаєва. В опалювальних сезонах 2014-2023 років ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» здійснювало постачання теплової енергії до кв. [ADDRESS] , що підтверджується нарядами ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» 500086 від 24.10.2014 р. (а.с.10 на зв.), від 14.10.2015 р. (а.с.13 на зв.), від 22.10.2016 р. (а.с.11), від 22.10.2017 р. (а.с.12), від 08.11.2018 р. (а.с.10), від 05.11.2019 р. (а.с.10), від 05.11.2019 р. (а.с.10), від 09.11.2020 р. (а.с.11), від 05.11.2021 р. (а.с.13), від 12.11.2022 р. (а.с.14) на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР. З метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення. Відповідно\~до ст.218 ЦК України\~недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом. Ні\~ЦК України, ні\~ЖК України, ні\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуг»\~такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідачів обов`язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» приймалися всі заходи щодо пропонування споживачам теплової енергії укласти договори про надання населенню послуг з централізованого опалення. Відсутність підписаного договору не звільняє споживачів від сплати наданих послуг, оскільки відповідно ч.1\~ст.11 ЦК України, цивільні відносини виникають не тільки з письмових чи усних угод, а і здій і вчинків осіб. На ім`я боржників, відповідального квартиронаймача відкрито особистий рахунок № [NUMBER] , на який відповідачі повинні були вносити оплату за спожиті послуги теплопостачання. Відповідно до\~статті 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно він зобов`язаний здійснювати витрати на управління, утримання та збереження такого майна. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9) квартира за адресою: кв. [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (1/1 частка). Згідно\~ст.68 ЖК, положень\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач зобов`язаний своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги відповідно до\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Нарахування відповідачці сум оплати за спожиту теплову енергію здійснювалось за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» надав теплову енергію за період з 01.01.2015 по 26.06.2023 року на суму, яка з урахуванням перерахунку абонплати та часткових платежів складає 44667,16 грн., за яку відповідач не сплатила та не виконала свої зобов`язання, чим завдано товариству матеріальну шкоду. Згідно ст.ст.525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. На підставі ч.2\~ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» боргу за спожиту теплову енергію у сумі 44667,16 грн., збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 7340,07 грн., трьох відсотків річних у сумі 3052,05 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п.2\~ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (277,00\~грн,\~сума судового\~ збору,\~яка була\~сплачена +\~2457,00\~грн.\~сума доплати,\~що разом\~складає 2684,00грн). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved