Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі з\~21.01.2021,\~в якому\~народилася дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивачка вказує,\~що донька\~проживає разом\~з нею\~та перебуває\~на її\~повному утриманні.\~Як зазначено\~у позові\~сторони разом\~не проживають,\~спільне господарство\~не ведуть\~з березня\~2024\~року.\~Відповідач систематично\~ухиляється від\~виконання своїх\~батьківських обов`язків.\~На даний\~час позивач\~знаходиться у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~досягнення дитиною\~трьох років,\~у зв`язку\~з цим\~ніде не\~працює.\~Оскільки,\~відповідач працевлаштований,\~є фізично\~здоровим та\~здатним заробляти\~кошти в\~необхідному розмірі,\~позивачка просить\~стягувати з\~відповідача щомісячно\~аліменти на\~її утримання\~в розмірі\~1/6\~частини з\~усіх доходів\~відповідача,\~та аліменти\~на утримання\~малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини певного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 09 год 10 хв 25.06.2024. Позивачка у судове засідання з розгляду даної справи не прибула. Згідно з наявною в матеріалах справи заявою на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не прибув, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 03.11.2022, виданим Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Сторони разом не проживають. Відповідно до довідки №341 від 21.05.2024 виданої Головою квартального комітету №14, [PERSON] з березня 2024 року фактично проживає разом з донькою за адресою: [ADDRESS] . Адресою місця проживання відповідача є [ADDRESS] , що також є адресою місця його реєстрації згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру. Позивачка не має можливості самостійно утримувати малолітню дитину, оскільки вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України (далі СК України) аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Частиною 2 ст. 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частинами 2 4 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, чоловік зобов`язаний утримувати матір своєї дитини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] . При цьому доказів того, що відповідач не в змозі надавати передбачену статтею 84 СК України допомогу, відповідач суду не назвав та не надав. Визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення малолітньою донькою трьох років в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає про таке. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка підписана Україною 21.02.1990, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27.02.1991 № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов у цій частині також є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю. Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: approved