Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , з яким він постійно проживав в с. Павлівка, Калинівкського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,15 га, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняв, як єдиний спадкоємець за законом першої черги та спадкоємець за заповітом, складеним [PERSON] і посвідченим приватним нотаріусом Калинівського району Майбородою Г.П. 30.07.1997 року, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 557. 23.01.2013 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори, але 12.03.2024 року отримав постанову № 2002/02-31 державного нотаріучса Калинівського району Вінницької області Василишиної Л.В. про відмовуу вчиненні нотаріальних дій щодо зазначеного вище будинковолодіння в зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа. Отримати дублікат свідоцтва про право власності на будинок не представляється за можливе, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності.\~\~ Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , з яким він постійно проживав в с. Павлівка, Калинівкського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,15 га, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняв, як єдиний спадкоємець за законом першої черги та спадкоємець за заповітом, складеним [PERSON] і посвідченим приватним нотаріусом Калинівського району Майбородою Г.П. 30.07.1997 року, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 557. 23.01.2013 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори, але 12.03.2024 року отримав постанову № 2002/02-31 державного нотаріучса Калинівського району Вінницької області Василишиної Л.В. про відмовуу вчиненні нотаріальних дій щодо зазначеного вище будинковолодіння в зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідно до довідки Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради від 14.03.2024 року № 209, померлий [PERSON] , рахується власником житлового будинку [ADDRESS] . При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо, це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved