Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

08.01.2009 року ВАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ВАТ «ВТБ Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № КР-07/Ф 13.02.2008 року (т.1 а.с.1). Ухвалою судді від 16.01.2009 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (т.1 а.с.17). Ухвалою суду від 25.02.2009 року справу призначено до судового розгляду (т.1 а.с.25). 29.05.2009 року представником позивача ВАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ВАТ «ВТБ Банк» надано заяву про уточнення позовних вимог пред`явлених до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в обґрунтування яких вказує наступне. За умовами п.1.1 договору позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 65\~000 доларів США; проценти за користування кредитом - 15,5 % відсотків річних; строк кредитування - 20 років до 12.02.2028 року. Відповідно до п.4.4. договору відповідач зобов`язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконанню зобов`язання, у випадку порушення ним своїх зобов`язань за договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом. Лист вимога про дострокове повернення кредиту була направлена відповідачу [PERSON] 25.11.2008 року, яку [PERSON] отримала 28.11.2008 року Відповідно до п.6.3. договору у випадку вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів позичальник зобов`язаний зробити повне погашення заборгованості за договором протягом 30 календарних днів з моменту одержання такої вимоги. Пунктом 9.1. договору встановлено, що у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми. У разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Належне виконання зобов`язань відповідача [PERSON] було забезпечене порукою [PERSON] з якою був укладений договір поруки від 13.02.2008 року. За умовами цього договору [PERSON] зобов`язалася солідарно нести відповідальність перед позивачем. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки. Відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання , у зв`язку з чим станом на 28.05.2009 року утворилася заборгованість у розмірі 512\~684, 12 гривень, в тому числі поточна заборгованість за кредитом - поточна заборгованість за кредитом 64053,21 дол. США, що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ - 488021,41 грн.; прострочену заборгованість за кредитом 303,08 дол. США, що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ 2309,16 грн.; індекс інфляції за прострочку кредиту (листопад 2008 року квітень 2009 року) 35,21 грн.; прострочені проценти за користування кредитом за період жовтень 2008 року квітень 2009 року 5839,63 дол. США, що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ 44492,14 грн,; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 3167,03 грн.. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 512\~684 гривень 12 копійок та судові витрати (т.1 а.с.77). 06.11.2009 року представником ВАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ВАТ «ВТБ Банк»» подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (т.1 а.с.105). Ухвалою суду від 17.06.2010 року провадження у справі зупинено до розгляду справи за позовом [PERSON] , [PERSON] до ВАТ ВТБ Банк, треті особи [PERSON] , приватний нотаріус ЗМНО [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору поруки, визнання недійсним договору іпотеки (т.1 а.с.161). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2011 року позов [PERSON] , [PERSON] до ВАТ ВТБ Банк в особі Запорізької філії ВАТ ВТБ Банк, третіх осіб директора Запорізької філії ВАТ ВТБ Банк Олійник Д.Л., приватного нотаріуса ЗМНО Гришиної В.І. про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки, договору іпотеки залишено без задоволення. Рішення набрало законної сили 18.08.2011 року (т.1 а.с.167). Ухвалою суду від 02.04.2012 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду (т.1 а.с.190). Ухвалою суду від 13.04.2012 року допущено у справі правонаступника позивача ВАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ВАТ «ВТБ Банк» - ПАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ПАТ «ВТБ Банк» (т.1 а.с.203). 13.04.2012 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов було задоволено (т.1 а.с.206). Ухвалою суду від 16.12.2013 року у справі замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» його правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа «№2-51/2011 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (т.1 а.с.238). Ухвалою суду від 18.04.2014 року у справі замінено стягувача ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа «№2-51/2011 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (т.1 а.с.254). Ухвалою суду від 08.09.2017 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд Заочного рішення від 13.04.2012 року. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №2051/2011 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та справу призначено до судового розгляду (т.2 а.с.94). Ухвалою суду від 20.06.2018 року замінено позивача ПАТ «ВТБ Банк» у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» в особі Запорізької філії ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (т.2 а.с.172). Ухвалою суду від 21.11.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №336/5387/17 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В. про захист прав споживача, визнання дій протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яка перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (т.3 а.с.117). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2019 року у справі №336/5387/17 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено. Визнано протиправними дії ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В. направлені на перереєстрацію права власності на житловий будинок за адресом [ADDRESS] . Скасовано рішення нотаріуса ЗМНО [PERSON] про державну реєстрацію та їх обтяжень від 16.01.2017 року на житловий будинок за адресом: [ADDRESS] за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (т.3 а.с.138). Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.05.2020 року у справі №336/5387/17, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено (т.3 а.с.146. Ухвалою суду від 17.06.2020 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду (т.3 а.с.155). 12.03.2021 року представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути солідарно з відповідачів користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за Кредитним договором №КР-07/Ф від 13 лютого 2008 року в сумі 64\~356 доларів США 29 (двадцять дев`ять) центів, з яких: заборгованість за тілом кредиту 64\~053 доларів США 21 цент, прострочена заборгованість за тілом кредиту 303 (триста три) доларів США 08 центів (т.3 а.с.105). Ухвалою суду від 31.03.2021 року зупинено провадження у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про перегляд рішення Верховного Суду від 20.01.2021 року за нововиявленими обставинами у справі №336/5387/17 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В. про захист прав споживача, визнання дій протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. (т.3 а.с.218). Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.05.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватного нотаріуса ЗМНО Салтан В.В. про захист прав споживача, визнання дій протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.3 а.с.202). Ухвалою суду від 24.06.2021 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду (т.3 а.с.207). Ухвалою суду від 14.09.2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, у зв`язку із смертю останньої (т.4 а.с.63). Ухвалою суду від 08.04.2024 року за клопотанням представника позивача, на підставі ст.1268 ЦК України залучено до участі у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якості співвідповідача [PERSON] . В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`являлись, причини не явки суду не повідомляли. Про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є ТОВ «Довіра та Гарантія» та [PERSON] , правонаступником якої на час розгляду справи є [PERSON] , 13.02.2008 року був укладений кредитний договір №КР-07/Ф. За умовами п.1.1 договору позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 65\~000 доларів США; проценти за користування кредитом - 15,5 % відсотків річних; строк кредитування - 20 років до 12.02.2028 року. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки. Свої зобов`язання відповідачі не виконував належним чином і має прострочену заборгованість за кредитним договором. Відповідно до п.4.4. договору відповідач зобов`язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконанню зобов`язання, у випадку порушення ним своїх зобов`язань за договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом. Лист вимога про дострокове повернення кредиту була направлена відповідачу [PERSON] 25.11.2008 року та отримана 28.11.2008 року, відповідно до якої Банк повідомив [PERSON] про порушення умов кредитного договору та наголошує на тому, що станом на 25..11.2008 року заборгованість по кредитному договору складає: 64335,29 доларів США поточна заборгованість за основним боргом; 21,00 Доларів США прострочена заборгованість за основним боргом; 549,02 доларів США прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 2,17 грн. пеня зав несвоєчасну сплату процентів; 54,40 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів; 2,60 грн. пеня за прострочену заборгованість за оновним боргом 30% річних від простроченої суми, всього 64905,31 доларів США 31 центів та 56,57 грн. Відповідно до п.6.3. договору у випадку вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів позичальник зобов`язаний зробити повне погашення заборгованості за договором протягом 30 календарних днів з моменту одержання такої вимоги. Пунктом 9.1. договору встановлено, що у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми. У разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Належне виконання зобов`язань відповідача [PERSON] було забезпечене порукою [PERSON] з якою був укладений договір поруки від 13.02.2008 року. За умовами цього договору [PERSON] зобов`язалася солідарно нести відповідальність перед позивачем. Відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 12.03.2021 року, за Кредитним договором №КР-07/Ф від 13 лютого 2008 року складає 64\~356 доларів США 29 центів, з яких: заборгованість за тілом кредиту 64\~053 доларів США 21 цент, прострочена заборгованість за тілом кредиту 303 (триста три) доларів США 08 центів. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.\~81,\~76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 553, 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором порушення зобов`язання боржником, в тому ж обсязі що і боржник. Згідно з ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. 3.2.2. Кредитного договору, порушення Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 553, 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором порушення зобов`язання боржником, в тому ж обсязі що і боржник. Позичальник не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не вносить обов`язкове часткове повернення кредитних коштів, чим суттєво порушує умови кредитного договору. Згідно з ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. 9.1 Кредитного договору, встановлено, що у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми. У разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ч. 1 ЦК України заміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами п.1.1. договору поруки у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на час розгляду справи, заборгованість за Кредитним договором №КР-07/Ф від 13 лютого 2008 року складає 64\~356 доларів США 29 центів, з яких: заборгованість за тілом кредиту 64\~053 доларів США 21 цент, прострочена заборгованість за тілом кредиту 303 (триста три) доларів США 08 центів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. \~Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Під час судового розгляду, 28.08.2017 року відповідачем [PERSON] подавався висновок спеціаліста за результатами проведення експертного дослідження №4/08-17 від 21.08.2017 року (т.2 а.с.53). Відповідно до ч.1,3,4,5,8,9 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суду та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Враховуючи вищевикладене суд не бере до уваги вказаний висновок спеціаліста, оскільки відсутні підтвердження надсилання (надання) копії висновку іншим учасникам справи. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 3\~ст. 84 ЦПК України\~учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Відповідно до ч. 7\~ст. 84 ЦПК України\~особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може у разі неподання таких доказів позивачем, - залишити позовну заяву без розгляду (ч. 10\~ст. 84 ЦПК України). Проте, суд вказує, що, позивач звертаючись до суду надав розрахунок заборгованості, копію кредитного договору з додатками до нього, тобто надав ті докази, які на його думку, є достатніми для розгляду справи по суті, а тому у суду не має перешкод у розгляді справи на підставі поданих сторонами доказів, в зв`язку з чим, підстави для залишення позову без розгляду відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню повністю і з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №КР-07/Ф від 13 лютого 2008 року в сумі 64\~356 доларів США 29 центів, з яких: заборгованість за тілом кредиту 64\~053 доларів США 21 цент, прострочена заборгованість за тілом кредиту 303 доларів США 08 центів. В силу ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved