Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади Дніпровської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [PERSON] , інших спадкоємців немає. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину представник позивача звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, проте йому державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущено 6- місячний строк на прийняття спадщини, оскільки на день смерті спадкодавця він не був разом з нею зареєстрований, факт постійного проживання жодним документом не підтверджено. Позивач зазначає, що після продажу квартири [ADDRESS] , його матір, [PERSON] , 09 лютого 2018 року купила іншу квартиру [ADDRESS] , в якій позивач проживав разом з матір`ю до дня її смерті [INFO] . Після продажу квартири [ADDRESS] , позивач знявся з реєстрації місця проживання та за новим місцем проживання більше не реєструвався. Зважаючи на викладене вище, позивач просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] ; Визнати з [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, направленим до суду листом просив розглядати справу у його відсутність. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [PERSON] , інших спадкоємців судом не встановлено. На час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований разом зі спадкодавцем в квартирі [ADDRESS] , строк для прийняття спадщини пропустив. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 14 червня 2023 року №4 1793/02-31 представнику позивача, [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачем пропущено 6- місячний строк для прийняття спадщини та на день смерті спадкодавця він не був разом з нею зареєстрований, факт постійного проживання не підтверджено. Факт проживання разом зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини [INFO] підтверджується показами свідка [PERSON] , яка зазначила, що є сусідкою позивача. Свідок стверджує, що позивач проживав в квартирі [ADDRESS] разом з матір`ю, [PERSON] до дня її смерті та продовжує в ній проживати. Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що здобутими під час судового розгляду доказами та показами свідків, достатньо стверджується той факт, що позивач, [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна, а тому позов в частині визнання права власності на квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON] також підлягає задоволенню.

Outcome: approved