Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, посилаючись на те, що він в дійсності не є біологічним батьком дітей, народжених у їх шлюбі. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Додатково зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він не проживає, не спілкується, та жодним іншим чином не підтримує будь яких із нею зв`язків останні двадцять років, тобто з 2004 року. Будь яких відомостей про дітей відповідачки: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] йому не відомо. \~ \~ \~ \~Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі. Додатково зазначила, що батьком її дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у їх свідоцтвах про народження записаний позивач, оскільки на момент народження дітей, вони офіційно перебували у шлюбі. Однак будь яких стосунків між собою вона з позивачем не підтримує останні 20 років. Натомість біологічним батьком вказаних дітей є [PERSON] , з яким вони проживає останні вісім років. \~ \~ \~ \~Оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 01.09.1998. (а.с.8). Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. даний шлюб було розірвано (а.с.30). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с.10). Позивач заперечує своє батьківство по відношенню до вищевказаних дітей, оскільки на момент ймовірного зачаття дітей, вони з відповідачкою разом не проживали та інтимних стосунків не мали. В силу положень ч.1 ст.122 СК України визначено, що: Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Отже, в силу положень законодавства позивач був записаний батьком дітей. Згідно ч.1,2 ст.136 СК України визначено, що : Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. \~ \~ \~ \~У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Крім того,\~ч.6\~ст.136\~СК України\~визначено,\~що : До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Позивач просив призначити у справі молекулярно-генетичну експертизу (ДНК-аналіз), проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Однак відповідачка відмовилася брати участь у проведенні, призначеної судом, молекулярно-генетичної експертизі (ДНК-аналіз). Згідно положень\~ст.109\~ЦПК України\~визначено,\~що:\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом враховується, що відповідачка відмовилася від проведення молекулярно-генетичної експертизи. Отже, за таких обставин, суд вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачки, яка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є окремою підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. \~ \~ \~ \~Також, оскільки визнання позову відповідачкою мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта судового збору, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved