Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

01.02.2024 року до Подільського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява. 25.03.2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана позовна заява за підсудністю. В позовних вимогах позивач просить: визначити їй додатковий строк, терміном два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини від померлої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вимоги позову обгрунтовані тим, що [INFO] у м.Єна, Німеччина, померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина на квартиру згідно з Договором №51-2609/2018-3 про участь у Фонді фінансування будівництва від 26.09.2018 року. Інше спадкове майно відсутнє. Як зазначає позивач, вона є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , [INFO] . 29.12.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Т.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. В цей же день нотаріус надала письмову заяву в якій роз`яснила, що пропущено строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на момент смерті матері вони не були зареєстровані за однією адресою (не проживали постійно разом), а тому було роз`яснено про можливість звернення до суду із позовною заявою для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що вона з поважних причин пропустила строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як після початку збройної агресії рф на території України, позивачка разом із матір`ю виїхали до Німеччини, де вони отримали тимчасовий захист. У Німеччині позивач разом з матір`ю отримали квартиру для тимчасового проживання та були зареєстровані за адресою зазначеної квартири. Також позивач зазначає, що тимчасовий захист у Німеччині передбачає деякі обмеження вільного пересування. Виїзд з території Німеччини можливий лише після отримання дозволу відповідного органу. Дозвіл на виїзд за межі території Німеччини позивач отримала з 20.12.2023 року по 20.01.2024 року. Відразу після приїзду до м.Києва звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки на даний час війна в Україні триває, позивач боїться за своє життя, а тому збереження статусу тимчасового захисту Німеччини та можливість мати безпечне помешкання для проживання та матеріальну допомогу, є важливим для позивача. Крім того, позивач просила врахувати, що між місцем постійного проживання позивачки (Німеччина) та місцем знаходження спадкового майна велика відстань; суперечливість положень діючого законодавства щодо прийняття спадщини під час воєнного стану, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини (нотаріус не взяла до уваги факт постійного проживання спадкоємця та спадкодавця за межами території України). Тому позивач зазначає, що вказані обставини є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому, на думку позивача, наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після матері. Позивач звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Представник Київської міської Ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дульська Т.В. просила проводити розгляд справи в її відсутність. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] . Її матір`ю, згідно з копією свідоцтва про народження є [PERSON] . [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в місті Єна, Німеччина, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] проживали в м.Єна, Німеччина, мали зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] з 31.05.2022 року та мали тимчасовий вид на проживання до 14.05.2024 року та 30.05.2024 року. 29.12.2023 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Т.В. заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Заявою від 29.12.2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дульська Т.В. повідомила [PERSON] про неможливість заведення спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини після своєї матері протягом установленого чинним законодавством строку, та на момент її смерті не була зареєстрована разом із померлою (не проживала постійно з нею), вона пропустила строк для прийняття спадщини. Рекомендовано [PERSON] звернутись до суду із позовною заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного, враховуючи обставини на які посилається позивач за яких вона пропустила строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними доказами, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved