Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що КП\~«Добро» надає\~житлово-комунальні\~послуги з\~постачання теплової\~енергії до\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Власником вказаної\~квартири та\~споживачем послуг\~за даною\~адресою є\~ [PERSON] .\~Між позивачем\~та відповідачем\~виникли відносини,\~що породжують\~цивільні права\~та обов`язки,\~оскільки позивач\~надає житлово-комунальні\~послуги,\~а відповідач\~ними користується.\~Між КП «Добро» Добропільської міської ради та [PERSON] існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за вищевказаною адресою. КП «Добро» своєчасно, в повному обсязі та належної якості надавало відповідні послуги, від цих послуг відповідач у встановленому законодавством порядку не відмовлявся, жодних претензій щодо якості або обсягу наданих послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Однак останній свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг здійснює не своєчасно та не належним чином, внаслідок чого за період з 01.11.2018 року по 31.03.2024 року утворилась заборгованість, яка складає 18716,32 грн. Враховуючи викладене, представник позивача КП «Добро» Добропільської міської ради просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за період з 01.11.2018 року по 31.03.2024 року в розмірі 18716,32 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача, комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради Шишова Т.В., у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця мешкання, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується копією договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 01032856 від 02 січня 2020 року (а.с.6-7). [PERSON] з 31 травня 2012 року зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області (а.с.32) та копією паспорта серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії своєчасно не здійснював, у зв`язку із чим, відповідно до наданої позивачем вибірки станом на 01.04.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] , у відповідача за період з 01.11.2018 року по 31.03.2024 року виникла заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 18716,32 грн. (а.с. 9). Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення-попередження про необхідність сплати заборгованості за послуги з теплопостачання, проте як зазначив представник позивача в позовній заяві, добровільно сума заборгованості відповідачем погашена не була (а.с.5). Статями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готування та укладання із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії не сплачена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов`язань. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.\~1\~ст.\~9\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~споживач\~здійснює оплату\~за\~спожиті\~житлово-комунальні\~послуги\~щомісяця,\~якщо\~інший\~порядок та\~строки\~не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн, слід стягнути в повному обсязі.

Outcome: approved