Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

08.05.2024 представник позивачки звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 16 травня 2008 року Миропільською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис №2; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] »; витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою. В обґрунтування позову представник позивачки зазначив, що сторони у справі зареєстрували шлюб 16 травня 2008 року у Миропільській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис №02. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за спільною згодою разом з позивачкою. Сімейне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя та побут, позивачка з відповідачем однією сім`єю не проживають з 26 жовтня 2018 року, спільне господарство не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, сімейне життя не склалося, зникло почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповага. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 15.05.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не прибули, 03.06.2024 та 26.06.2024 представник позивачки подав до суду заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення за адресою реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позову та судових повісток, які у відповідності до положень частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються врученими відповідачеві. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, його неявку та неподання відзиву на позов, а також з урахуванням позиції позивачки, судом на підставі статей 280-281 ЦПК України постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 16 травня 2008 року у Миропільській сільській раді Краснопільського району Сумської області, актовий запис №02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина третя статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, сторони не мають наміру вживати заходів до примирення. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач своєї позиції стосовно суті спору не висловлював, правом на участь у судовому засіданні та подання доказів не скористався. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини другої, абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Стаття 113 Сімейного кодексу України надає особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою у позові заявлено про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивачки, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України судові витрати за заявою позивачки, викладеною у позові, суд залишає за нею.

Outcome: approved