Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

08.05.2024 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.03.2019 [PERSON] з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, на підставі чого відповідачем було ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до банківського рахунку. [PERSON] було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Також [PERSON] підтвердив, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банк разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між ним та банком кредитний договір. Позивач виконав свої зобов`язання за договором та угодою у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2024 складає 49461,76 грн, з яких 32298,81 грн сума заборгованості за кредитом, 17162,95 грн сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 10.05.2024 провадження у справі №141/243/24 відкрито та з врахуванням вимог ст.\~274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 25.06.2024, зобов`язано позивача в порядку ст.\~83\~ЦПК України надати суду докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором № б/н від 28.03.2019, а також зобов`язано відповідача в порядку ст.\~83\~ЦПК України надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № б/н від 28.03.2019. Позивач АТ «Акцент-Банк», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/243/24, жодних заяв чи клопотань суду не подав. Натомість, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/243/24, відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав. При цьому, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, якщо адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до\~ч.\~2,\~4,\~6,\~7\~ст.\~128\~ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Також якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи надіслання судом сторонами у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи №141/243/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.10.2016 [PERSON] особисто підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцепт-Банк. Згідно інформації, викладеній у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] погодився, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, вказаними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] ознайомився зі змістом договору про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами, екземпляр договору отримав шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua, підтвердив, що ознайомлений та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язався їх виконувати, а також самостійно регулярно знайомитися зі змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. У паспорті споживчого кредиту вказано тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, сума кредиту до 50000,00 грн, строк кредитування 240 місяців, мета отримання кредиту на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку (строк надання кредиту протягом одного дня), пільгова процентна ставка становить 0,000001% на місяць, базова процентна ставка становить 3,9% в місяць (46,8% річних), тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом становлять 85459,96 грн (розраховано виходячи з суми кредитного ліміту 25000,00 грн, погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 110459,96 грн. Також у паспорті споживчого кредиту вказано порядок повернення кредиту, а саме щомісячно до 25 числа поточного місяця (5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, тобто не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості), додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем 23.08.2019 за допомогою використання електронного цифрового підпису. З виписки по картці із рахунком [NUMBER] за період з 28.03.2019 по 16.04.2024 вбачається, що сума витрат за період становить 96188,26 грн, сума зарахувань за період: 48244,19 грн, сума комісій: 1779,97 грн та сума кешбеку: 48,15 грн. Відповідно до довідки за картами А-Банк, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та надано кредитну карту № [NUMBER] (строк дії до березня місяця 2023 року), кредитну карту № [NUMBER] (строком дії до грудня місяця 2024 року), кредитну картку № [NUMBER] (строком дії до вересня місяця 2028 року), кредитну картку № [NUMBER] (строком дії до жовтня місяця 2028 року) та кредитку картку № [NUMBER] (строком дії до грудня місяця 2031 року). Також згідно довідки за лімітами за кредитним договором №б/н від 28.03.2019, за період з 28.03.2019 по 16.04.2024, 28.03.2019 [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000,00 грн, 17.01.2022 збільшено до 55000,00 грн та 01.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 33434,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.03.2019, заборгованість [PERSON] станом на 16.04.2024 не погашена та становить 49461,76 грн, з яких 32298,81 грн-загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 17162,95 грн- загальний залишок заборгованості за процентами. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши кредитний ліміт, а також надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач в порушення умов договору надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами не в повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку із чим станом на 16.04.2024 допустив виникнення заборгованості в розмірі 49461,76 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207\~ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611\~ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/243/24 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2019. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідач користувався кредитними коштами банку, знімав з кредитного рахунку кошти для власних потреб, періодично сплачував кошти в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, однак допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2019. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/243/24, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2019 у розмірі 49461,76 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із розрахунком кредитної заборгованості, який долучено позивачем до позову. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2019, відповідачем суду не надано та матеріали справи №141/243/24 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved