Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

08.05.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі. За доводами позивача, спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З жовтня 2023 року позивач з відповідачем проживають окремо, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. Зазначає, що відповідач у добровільному порядку розривати шлюб наміру не має. Позивача ігнорує, від подання спільної заяви до органу РАЦС ухиляється. Справа передана головуючому судді 14.05.2024 р. 23.05.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 27.05.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 17.06.2024 р. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про дату час і місце були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 02.03.1979 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 11). Відомості про неповнолітніх дітей відсутні. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. В той же час, відповідач у судове засідання не з`явилась, своєї позиції усно чи у письмовому вигляді не висловила, а отже суд приймає доводи позивача про ухилення відповідачем від розірвання шлюбу. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін. Крім того, позивач не просив надати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved