Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

16 квітня 2024 року [PERSON] , використовуючи засоби поштового зв`язку, звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області із вказаною позовною заявою. Позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який у подальшому на підстав рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року було розірвано. У період їхніх шлюбних відносин народилася спільна дитини - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин вона, разом з сином, проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач зареєстрований та проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Позивач вказує, що оскільки їхній син [PERSON] народився під час військових дій, то зареєструвати місце проживання дитини у встановлений законом строк не виявилося за можливе. У подальшому позивач звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції із заявою про реєстрацію за своєю адресою місця проживання сина [PERSON] . Проте, у такій реєстрації їй було відмовлено, з підстав не надання письмової згоди батька на відповідну реєстрацію дитини. Позивач стверджує, що спору з відповідачем щодо місця проживання дитини разом з нею ніколи не було, оскільки відповідач взагалі не цікавиться дитиною та не спілкується з нею, аліменти не сплачує. У зв`язку з цим, позивач просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею, як матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 20 травня 2024 року, як у подальшому з підстав перебування головуючого судді на лікарняному було відкладене на 07 червня 2024 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01 липня 2024 року. 01 липня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів (а.с. 67). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 01 липня 2024 року звернулася до суду із письмовою заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені нею позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 67). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку за його зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 63), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 64). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили. 02 травня 2024 року, засобами електронного зв`язку, від керівника служби [PERSON] надійшли письмові пояснення та клопотання, згідно з якими щодо вимог заявлених позивачем не заперечують та наполягають на здійснення розгляду справи за відсутності представника третьої особи (а.с. 33, 35). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку свого представника в судове засідання також не забезпечили. 27 червня 2024 року, засобами поштового зв`язку, від начальника управління Логвіненко С. надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності їхнього представника, наполягаючи на прийнятті рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 65). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення вказаного позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 липня 2021 року сторони по справі перебували у шлюбі, який у подальшому на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області, ухваленого 14 липня 2023 року у межах справи №731/314/23, було розірвано. Вказане рішення суду не оскаржувалося та 14 серпня 2023 року набрало законної сили (а.с. 12-13). Від подружніх стосунків, в тому числі, ще до реєстрації шлюбу, у сторін народилося троє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що доводиться відповідними копіями їх свідоцтва про народження (а.с. 10, 11, 68). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/009321766 від 14 листопада 2023 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), у житловому будинку, належному на праві приватної власності її матері [PERSON] (а.с. 8). З копії заяви [PERSON] про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 01 липня 2024 року адресованої до адміністратора відділу надання адміністративних послуг Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області вбачається, що остання звернулася до вказаного відділу органу місцевого самоврядування для реєстрації дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на що отримала відмову, аргументовану посиланням на п.п. 3 п. 87 постанови КМУ від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», оскільки документи подані не в повному обсязі, а саме відсутній дозвіл на реєстрацію від батька (а.с. 69). Суд зважає, що відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них, та на піклування батьків Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 (десяти) років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За частиною 1 статті 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 16 Порядку декларування та реєстрація місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини . Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (п. 17 Порядку). Відповідно до п. 16 вказаного Порядку у разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 33 Порядку передбачено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Згідно з п.п. 3 п. 87 Порядку орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] не подала адміністратору відділу надання адміністративних послуг Варвинської селищної ради письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини, то відмова у здійсненні такої реєстрації є обґрунтованою та законною. При цьому за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію малолітньої дитини, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини. Суд зважає на принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», який закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованій Україною 27 лютого 1991 року, який вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Так Європейській суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини (п.67), "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Таким чином, оскільки неможливість реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання, разом зі своєю матір`ю, суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини та їх найкращого забезпечення, враховуючи обставини справи та встановлений законом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, на переконання суду обраний позивачем спосіб захисту є ефективним способом захисту прав дитини. Оскільки за відповідним клопотанням позивача судом було прийнято рішення щодо відстрочки сплату судового збору до ухвалення судового рішення по суті справи, то, беручи уваги задоволення пред`явлених позивачем вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього у дохід держави у розмірі - 1 211, 20 грн. У зв`язку з цим, зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved