Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту. Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали позовної заяви розподілено до провадження судді Бойко О.М. У позовній заяві [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що з 2005 року по кінець 2018 року позивач проживав однією сім?єю із [PERSON] , без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання без реєстрації шлюбу, [INFO] у нас народилась донька [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 06.11.2007 року, яка проживає разом з Позивачем від дня народження. На даний момент шлюбних або інших жодних відносини з [PERSON] позивач не підтримує тривалий час, більше 6 років. Причиною тому було несумісність характерів, в сім?ї виникали різного роду непорозуміння. [PERSON] само усунулась від виховання доньки, постійно піддавала її психологічному тиску яке проявлялось образами, розмовами на підвищених тонах, та й остання займалась виключно собою та побудуванням власного майбутнього, а донька в цьому їй заважала, про що не приховувала [PERSON] . [PERSON] зв?язок з дитиною не підтримує ухиляється від свого обов?язку щодо утримування дитини та не приймає участі в її вихованні, з моменту фактичного припинення відносин на кінці 2018 року. Нехтування батьківськими обов?язками з боку матері, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права мати, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. На підтвердження обставин проживання та виховання дитини з батьком і перебування доньки [PERSON] на його утриманні, надаються відповідні довідки згідно яких, позивач приймає активну участь у вихованні своєї доньки, постійно турбується про стан її здоров?я, регулярно приводить її на медичний огляд та обстеження, без участі матері. Також батько [PERSON] особисто займається фізичним розвитком дитини та забезпечує спортивним інвентар, самостійно привозить доньку на тренування та забирає її. Дитина завжди охайна та доглянута. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в позові просив суд розглянути позовну заяву у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З 2005 року по кінець 2018 року [PERSON] проживав однією сім?єю із [PERSON] , без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання без реєстрації шлюбу, [INFO] у нас народилась донька [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 06.11.2007 року, яка проживає разом з Позивачем від дня народження. На даний момент шлюбних або інших жодних відносини з [PERSON] позивач не підтримує тривалий час, більше 6 років. Причиною тому було несумісність характерів, в сім?ї виникали різного роду непорозуміння. [PERSON] само усунулась від виховання доньки, постійно піддавала її психологічному тиску яке проявлялось образами, розмовами на підвищених тонах, та й остання займалась виключно собою та побудуванням власного майбутнього, а донька в цьому їй заважала, про що не приховувала [PERSON] . [PERSON] зв?язок з дитиною не підтримує ухиляється від свого обов?язку щодо утримування дитини та не приймає участі в її вихованні, з моменту фактичного припинення відносин на кінці 2018 року. Нехтування батьківськими обов?язками з боку матері, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права мати, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. На підтвердження обставин проживання та виховання дитини з батьком і перебування доньки [PERSON] на його утриманні, надаються відповідні довідки згідно яких, позивач приймає активну участь у вихованні своєї доньки, постійно турбується про стан її здоров?я, регулярно приводить її на медичний огляд та обстеження, без участі матері. Також батько [PERSON] особисто займається фізичним розвитком дитини та забезпечує спортивним інвентар, самостійно привозить доньку на тренування та забирає її. Дитина завжди охайна та доглянута. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев?ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім?ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт самостійного виховання та самостійного утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] . Підсумовуючи, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] є підставними в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами і відповідають інтересам дитини, а тому підлягають до задоволення. Факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника як батька малолітньої дитини, і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дитини заявника. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. Встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду - відсутні. При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи обставини справи та задоволення позову, суд вбачає підстави для стягнення судового збору з відповідачки.

Outcome: approved