Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 18.08.2011 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1357, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.01.2024 року шлюб між ними розірвано. З грудня 2023 року донька [PERSON] залишилась проживати із ним і по сьогоднішній день проживає, мати [PERSON] доньку не провідує і не цікавиться її життям, з цього ж часу самостійно виховує та утримує доньку батько. Оскільки донька заявника знаходиться на його утриманні і самостійному вихованні, постало питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту, задля оформлення допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також з метою переміщення із дитиною без документального оформлення згоди матері, яка разом із донькою не проживає, існує необхідність у встановленні факту того, що він самостійно виховує та утримує доньку. На підставі викладеного просить суд встановити факт самостійного виховання доньки.. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.26). [PERSON] до суду також не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі,вказала, що підтримує вимоги заявника та не заперечує проти (а.с.27). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1ст.293 ЦПК України). Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику задля оформлення допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також з метою переміщення із дитиною без документального оформлення згоди матері, яка разом із донькою не проживає. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Заявник перебував у шлюбі із [PERSON] , від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В подальшому рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.01.2024 року шлюб між ними розірвано (а.с.8-9) Спільне проживання [PERSON] з донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджується Довідкою №127-12, виданою ОСББ «Проспект-36» та договором оренди (квартири) від 01.02.2024 року(а.с.16, 19-21). Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 13.12.2023 року, сторони визначились, що донька [PERSON] буде проживати разом із батьком, на його вихованні та утриманні (а.с.10) Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зіст. 160 СК Українимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно дост. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що малолітня [PERSON] проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved