Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

03 травня 2024 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 83335,02 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2018 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22032000065742, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 24.05.2021 року. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісією, що передбачена кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника, як це передбачено умовами кредитного договору. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно умов до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує належним чином у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 80977,24 гривень, яка складається з: суми боргу по тілу кредиту - 57316,22 гривень; суми боргу по відсоткам - 6586,22 гривень; борг по комісії - 17074,20 гривень, У відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 329,76 гривень, інфляційні втрати за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 2028,02 гривень. Загальна сума заборгованості становить 83335,02 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 83335,02 гривень та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 гривень. 09 травня 2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 24.05.2018 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22032000065742, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 24.05.2021 року. Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника, як це передбачено умовами кредитного договору. Виходячи з зазначеного вище, при укладанні кредитного договору, АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбачені умови договору, ознайомивши відповідача з ними та надавши в користування останнього кредитні кошти у вказаному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора, в тому числі до відповідача за кредитним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч.1\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1\~ст.629 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.625ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 за змістом ст.552, ч.2 ст.625ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. 3 % річних та індекс інфляції нараховано за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором враховуючи санкції\~ст.625 ЦК України\~становить - 83335,02 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 57316,22 гривень; прострочена заборгованість по відсотках - 6586,82 гривень; прострочена заборгованість по комісії\~\~- 17074,20 гривень; збитки від інфляції - 2028,02 гривень; 3% річних відповідно до\~ст.625 ЦК України\~- 329,76 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем. Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, відповідач не дотрималася умов, передбачених кредитним договором та допустила заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №6105 від 24.04.2024, за правилами\~ст.141 ЦПК України\~покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Частиною другою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Також судом встановлено, що 16.05.2023 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. укладено договір про надання правничої допомоги №16/05, у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс» були понесені відповідні витрати для звернення до суду. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7570,00 гривень позивачем надано платіжну інструкцію №6070 від 24.04.2023, акт приймання передачі наданих послуг №102 від 23.04.2024 та рахунок фактуру №102, відповідно до яких вартість послуг, які надавались складається з наступного: зустріч з представником ТОВ «Цикл Фінанс», консультація та ознайомлення з матеріалами справи - 3028,00 гривень; підготовка позовної заяви - 4542,00 гривень. Загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 7570,00 гривень. Оскільки позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» в передбаченому\~ЦПК України\~порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у розмірі 7570,00 гривень, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7570,00 гривень.

Outcome: approved