Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22036000201137 (далі - Кредитний договір 1) у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 23.10.2022 року. Крім того, 18.12.2019 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26204000454154 (далі - Кредитний договір 2) у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 17.12.2021 року. 15.12.2021 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора за кредитними договорами. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором 1 в загальному розмірі 109095,53 грн., та заборгованість за Кредитним договором 2 в загальному розмірі 10874,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати та витрати на правову допомогу. У січні 2024 року позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 29.01.2024 року вищевказана цивільна справа за підсудністю направлена до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024 року матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Матвєєвої Ю.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення. Судом вживались заходи стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи. Так, у призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22036000201137 (далі - Кредитний договір 1) згідно умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби. У відповідності до п. 1.2 Договору, банк надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 63500,00 грн. на 36 місяців (до 23.10.2022). Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 5 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом: 0,001 % річних - на строкову заборгованість, 56 % річних - на прострочену заборгованість за кредитом. Згідно п. 2.1, п. 2.2 Договору, платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних платежів, дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в 4 розділі Договору. АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок [PERSON] як це передбачено умовами Кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного при укладанні Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме: ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. Крім того, 18.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26204000454154 (далі - Кредитний договір 2) згідно умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби. У відповідності до п. 1.2 Договору, банк надав [PERSON] надав кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., до 17.12.2021. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом: 48 % річних - на строкову заборгованість, 56 % річних - на прострочену заборгованість за кредитом. Виходячи з вищезазначеного при укладанні Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме: ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитними договорами. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме: - за Кредитним договором 1 в розмірі 109095,53 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту - 58611,33 грн. простроченої заборгованості за відсотками - 90,85 грн., простроченої заборгованості за комісією - 47982,29 грн., збитків від інфляції - 2073,84 грн. 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 337,22 грн.; -за Кредитним договором 2 в розмірі 10874,65 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн. простроченої заборгованості за відсотками - 3915,01 грн., простроченої заборгованості за комісією - 1753,96 грн., збитків від інфляції - 176,92 грн. 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 28,77 грн.; Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved