Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

До Доманівського районного суду Миколаївської області з позовом звернулась [PERSON] , яка дії в інтересах неповнолітньої [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача 12 750 грн. грн. моральної шкоди, заподіяної вчиненим нею кримінальним проступком та витрат на правничу допомогу. На час розгляду справи [PERSON] досягла повноліття. Прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального проступку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що ухвалою Доманівського районного суду від 28 грудня 2023 року звільнено [PERSON] , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст. 125 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досу3дових розслідувань за № 12021153210000078 закрито. Цивільний позов законного представника потерпілої [PERSON] до обвинуваченої [PERSON] про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] , будучи неповнолітньою отримала тілесні ушкодження у вигляді кроволивів, саден, забійних ран обличчя, шиї, тулубу, кінцівок, зазнала значного фізичного болю та в результаті тілесних ушкоджень було порушено її нормальний спосіб життя, оскільки вона була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями, вона відчувала страх, сором та приниження, витрачала час на відвідування органу досудового розслідування, на поїздки до експертної установи до м. Первомайськ, на відвідування суду. У зв`язку з вищевикладеними подіями у [PERSON] погіршився стан здоров`я, а саме порушився сон, з`явився страх при виходу на вулицю, вона плакала, згадуючи події, постійно знаходилась в пригніченому та тривожному стані. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору (неправомірних дій відповідачки), користуючись принципом розумності та справедливості, розмір моральної шкоди оцінює в 12 750 грн, та визначену суму вважає мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03 червня 2024 року до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального проступку (уточнений). Відзив обґрунтовано тим, що відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та заперечує в повному обсязі позовні вимоги. Зазначила, що доказом спричинення моральної шкоди та розрахунку розміру моральної шкоди, позивач надав заключення по результатам психологічного обстеження [PERSON] від 10.09.2021 р, проте із долученого заключення не зрозуміло чи [PERSON] являється психологом та де саме працює, оскільки до заключення не додано документів, які б свідчили про її фах та місце роботи. Крім того, в наданому заключенні [PERSON] під час обстеження [PERSON] не зазначено присутність законного представника одного з батьків. Також, [PERSON] не була ознайомлена з матеріалами кримінальної справи, нею не описані місце події та обставини, за якими [PERSON] отримала психологічну травму (моральні страждання), також у своєму заключенні [PERSON] зазначає, що події які мали місце є для дитини травмуючими, проте які саме події не зазначено. Тому відповідач вважає, що долучене заключення [PERSON] таким, що не підтверджує ані подій, внаслідок яких позивач могла отримати моральну шкоду, ані фаховість психолога, який надавав заключення. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують вину відповідача та доказів отримання нею душевних страждань. Позивач [PERSON] представник позивача [PERSON] направили заяву, в якій просили розглядати справу за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Новак-Павлова Л.В. в судовому засіданні просили розглядати справу в подальшому за їхньої відсутності, підтримали доводи, зазначені у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до обвинувального акту 01.07.2021 р. близько 23:30 год. неповнолітня [PERSON] разом з [PERSON] перебувала в салоні автомобіля марки Volkswagen, який був припаркований біля місцевого будинку культури, який розташований за адресою [ADDRESS] . У цей час, повз автомобіля проходила дружина [PERSON] [PERSON] разом зі своєю подругою [PERSON] та побачила автомобіль свого чоловіка [PERSON] .. Підійшовши ближче до автомобіля марки Volkswagen [PERSON] помітила в салоні неповнолітню [PERSON] . У ході цього, у [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин та ревнощів, виник злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень неповнолітній [PERSON] . Надалі [PERSON] , 01.07.2021 року близько 23:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень неповнолітній [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, вхопила останню за волосся та почала шарпати за нього. Після цього, [PERSON] нанесла декілька ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя останньої, а потім знову вхопила за волосся та продовжила шарпати. У наслідок чого, [PERSON] впала на землю та [PERSON] продовжила наносити удари кулаком лівої руки в область обличчя та ногами в область правого стегна. У результаті умисних протиправних дій [PERSON] неповнолітня [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, саден, забійних ран обличчя, шиї, тулуба, кінцівок. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. За даним фактом 30.07.2021 було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2023 року кримінальне провадження відносно [PERSON] , [INFO] за ч. 1\~ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021153210000078 закрито, звільнено [PERSON] , [INFO] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі\~ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 29.09.2021 р. визнано [PERSON] ( [ADDRESS] ), яка є законним представником [PERSON] , цивільним позивачем у кримінальному провадженні за №12021153210000078 від 02.07.2021р. за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Визнано обвинувачену [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] - цивільним відповідачем. Цивільний позов потерпілої [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] до обвинуваченої [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду відповідно до ухвали суду від 28 грудня 2023 року. З дослідженого заключення про результати психологічного обстеження від 10.09.2021 р. виданого психологом [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , встановлено, що події які мали місце є для дитини травмуючими. Тригерні ситуації можуть провокувати психологічні прояви (тригери: місце події, темрява, соціальні сеті, незнайомі жінки). Можливий посттравматичний синдром. Дитина потребує консультації психіатра та психологічної підтримки. Рекомендована психологічна адаптація, арт-терапія від 15 годин ( середня вартість години практикуючого психолога становить 850 грн ), басейн, йога, масаж. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Частинами 1 і 3\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.\~ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). При цьому, згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1177 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статтею 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , звернулася з цивільним позовом, якій було завдано неправомірними діями відповідача [PERSON] внаслідок вчинення останньою кримінального правопорушення. А отже, суд приходить до висновку, що саме протиправними діями відповідача [PERSON] , в результаті вчинення нею кримінального правопорушення, неповнолітній [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження, тобто їй була завдана моральна шкода. Визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки\~ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в\~ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial