Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

ТОВ "УМ\~Факторинг" звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.12.2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" і [PERSON] укладено кредитний договір №3356069, а 10.11.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "УМ\~Факторинг" укладено договір факторингу №10112023, згідно якого ТОВ "Лінеура Україна" передали ТОВ "УМ\~Факторинг" належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №3356069 від 29.12.2022 року. [PERSON] не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинила повертати кошти у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у письмових додаткових поясненнях по справі вказав, що просить стягнути заборгованість та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. Оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не подала відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено,\~що 29.12.2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" і [PERSON] укладено договір №3356069 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ "Лінеура Україна" надали [PERSON] кредит у сумі 18300\~грн., зі сплатою процентів 1,99 % у день, строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором. Крім того, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.13-24). Листом ТОВ "Пейтек Україна" №20231123-38 від 23.11.2023 року повідомлено, що відповідно договору №210222-1 від 21.02.2022 року 29.12.2022 року о 05:33:04\~год. успішно перераховано кредитні кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] на суму 18300 грн.(а.с.25, 51-52). 10.11.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "УМ Факторинг" укладено договір факторингу №10112023, згідно якого ТОВ "Лінеура Україна" передали ТОВ "УМ Факторинг" за плату належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №3356069 від 29.12.2022 року (а.с.7-12). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору утворилася заборгованість на загальну суму 149401 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 18300 грн., за відсотками 131101\~грн. Згідно виписки, що надана АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на виконання ухвали суду, по картковому рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період із 29.12.2022 року по 01.01.2023 року, [PERSON] було зараховано 29.12.2022 року переказ на картку в сумі 18300 грн., якими остання користувалася (а.с.58-59). Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 3028 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір №15/12/2023 про надання правової допомоги від 01.12.2023 року, укладений між адвокатом Судейкіною Іриною Володимирівною та ТОВ "УМ Факторинг", акт №13 обсягу наданої правничої (правової) допомоги від 08.12.2023 року, платіжну інструкцію №566 від 12.12.2023 року на суму 6000 грн.

Outcome: approved