Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про зменшення розміру аліментів, в якій вказує, що 23 травня 2022 року Андрушівський районний суд Житомирської області ухвалив рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, також стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 30 березня 2022 року та до їх повноліття. Рішення суду позивачем виконується, заборгованість по аліментам відсутня. На даний час у позивача змінився матеріальний та сімейний стан. [INFO] він одружився з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день на утриманні позивача перебувають троє дітей. Старший син [PERSON] з 01 вересня 2023 року навчається на першому курсі Одеського державного університету внутрішніх справ на денній формі навчання. За перших два семестри навчання позивачем було сплачено 32000 гривень. Крім вказаного, на утриманні позивача перебувають батько [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи, та мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою за вислугою років, отримує мінімальний розмір пенсії. Наведені вище обставини свідчать про те, що позивач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін сімейного стану порівняно з його сімейним становищем на момент ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання двох дітей, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу на 1/6 частину на утримання двох дітей, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна на зменшення розміру аліментів з 1/3 частки до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, пояснивши, що відповідач на сьогоднішній день має заборгованість по сплаті аліментів, він військовослужбовець, отримує регулярний дохід, його батьки пенсіонери, проте вони працюють і не перебувають на його утриманні. Справу судом\~розглянуто у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~згідно з\~статтями\~ 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 30 березня 2022 року та до їх повноліття /а.с. 10-12/. Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2022 року, [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 09.10.2023 року /а.с. 13-14/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] 01 листопада 2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 2279 /а.с. 15/. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 102 /а.с. 16/. Згідно студентського квитка серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2023 року, [PERSON] є студентом Одеського державного університету внутрішніх справ, факультет Інституту права та безпеки, форма навчання денна /а.с. 17/. Довідкою № 10/138 від 05 березня 2024 року, виданої Одеським державним університетом внутрішніх справ Інститут права та безпеки, визначено, що [PERSON] у 2023 році вступив до Одеського державного університету внутрішніх справ і зараз навчається на 1-му курсі, строк навчання 4 роки, стипендію не отримує. Орієнтований термін закінчення навчання 01.07.2027 року /а.с. 18/. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09 лютого 2000 року Андрушівським УПСЗН, [PERSON] має ІІ групу інвалідності, безтерміново /а.с. 19/. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2012 року, [PERSON] , перебуває на пенсії за віком /а.с. 20/. Згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 69117997, виданої 30 травня 2022 року державним виконавцем Андрушівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 272/173/22 виданого 23.05.2022 року Андрушівським районним судом про стягнення аліментів на утримання двох дітей, стягувач [PERSON] , боржник [PERSON] /а.с. 21-22/. Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 69117997, виданої 16 січня 2024 року старшим державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському району Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у в/ч [NUMBER] /а.с. 23-25/. Довідкою № 107818 від 17 червня 2024 року Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначено, що на виконанні у Бердичівському відділі ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 17.06.2024 року перебуває виконавче провадження АСВП № 69117997, виконавчий лист № 272/173/22 від 23.05.2022 року, виданий Андрушівським районним судом про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дітей. За період з 01.06.2022 року по 01.10.2023 року боржником самостійно сплачено 130500,00 гривень. Станом на 01.06.2024 року за боржником наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 37238,08 гривень, за період з 01.10.2023 року по 01.07.2024 року згідно довідки В/Ч [NUMBER] № 361 від 04.04.2024 року, після надходження відповіді та звітів з В/Ч [NUMBER] заборгованість буде перераховано/а.с. 66/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого Бердичівським відділом державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 червня 2024 року, боржник [PERSON] станом на 17.06.2024 року має сукупний розмір заборгованості у розмірі 37238,08 гривень /а.с. 67/. Згідно з Звіту про здійснення відрахування та виплати, наданого військовою частиною [NUMBER] , з [PERSON] за період з лютого 2024 року по квітень 2024 року на основі постанови ВП № 69117997 від 16.01.2024 року належить утримувати 33,33% аліментів на користь [PERSON] , утримана сума 117480,57 гривень /а.с. 69/. Як вбачається з довідки про доходи, [PERSON] дійсно працює в військовій частині [NUMBER] , займає посаду стрілець-помічник гранатометник, загальна сума доходу за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року складає 468197,48 гривень /а.с. 70/. Відповідно до довідки про доходи № 223 від 14 червня 2024 року, виданої КП АМР «Комсервіс», [PERSON] працює у КП АМР «Комсервіс», займає посаду інспектора з кадрів, загальна сума доходу за період з 01 червня 2023 року по 30 травня 2024 року складає 150400,28 гривень /а.с. 71/. Довідкою № 10/138 від 05 березня 2024 року Одеського державного університету внутрішніх справ Інститут права та безпеки, визначено, що [PERSON] , 2006 року народження, у 2023 році вступив до Одеського державного університету внутрішніх справ і зараз навчається на 1-му курсі відділення підготовки студентів денної форми навчання інституту права та безпеки ОДУВС на умовах договору за рахунок коштів фізичних чи юридичних осіб (контракт). Строк навчання - 4 роки. Стипендію не отримує. Орієнтовний термін закінчення навчання 01.07.2027 року /а.с. 72/. Як вбачається з Договору № 103д/б від 01.09.2023 року, укладено договір між Одеським державним університетом внутрішніх справ далі здобувач та [PERSON] далі - замовник, який замовляє освітню послугу для здобувача вищої освіти. Вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 131800,00 гривень /а.с. 73-74/. Згідно Договору про навчання у закладі вищої освіти укладеного 01 вересня 2023 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ далі заклад та [PERSON] далі вступник, предметом договору є навчання у закладі вищої освіти /а.с. 75-76/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ ЦК\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Стаття 7 Сімейного Кодексу України \~визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Відповідно до\~статті 51\~Конституції України та статті 180 СК України,\~ батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/3 частки його доходів до 1/6 частки ґрунтуються на тому, що з того часу як винесено судове рішення про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан, а саме: він одружився та у нього народився син, крім того на його утриманні перебувають батьки пенсіонери. Проте, суд вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/3 частки доходів на 1/6 частку не відповідає інтересам дітей, ставить їх у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення, погіршуючи положення самих дітей. Зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Проте, позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища позивача, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Крім того, судом не приймається до уваги, що на утриманні позивача перебувають батьки пенсіонери, оскільки, окрім копії пенсійних посвідчень, будь яких інших доказів щодо вказаного позивачем не надано. Також, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей у раніше визначеному судом розмірі, так як позивач працездатний, на даний час військовослужбовець і отримує дохід. Крім того, суд зауважує, що виховування дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, на матір. Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково, вказавши, що розмір частки аліментів, який необхідно стягувати з позивача на утримання дітей зменшити з 1/3 до 1/4 частки, так як відповідач здоровий, працездатний, має стабільний дохід і він має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Отже, зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей позивача. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним судовим наказом розміру аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial