Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

03 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дитини у зв`язку зі зміною його матеріального становища. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 01 червня 2009 року на користь [PERSON] з нього стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 квітня 2009 року до повноліття дитини. Крім того рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року позивача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . 27 липня 2023 року позивач одружився з [PERSON] , яка перенесла три операції на мозку, має діагноз: мальформація та аневризма на головному мозку; потребує постійного амбулаторного лікування, планового обстеження, яке потребує значних грошових витрат; вимушена постійно приймати лікарські препарати, щоб підтримувати свій стан здоров`я. Крім того, позивач проходить службу в ЗСУ, через що несе постійні витрати пов`язані з проходженням військової служби. У зв`язку з тим, що на сьогодні змінився його матеріальний та сімейний стан, просить змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , зменшивши розмір з 1/4 частині з усіх видів заробітку на 2000 грн щомісячно. У своєму відзиві позивач посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що його матеріальний стан змінився; а наявність хворої дружини, тобто зміна сімейного стану не свідчить про те, що його матеріальний стан змінився. А тому у позові просить відмовити. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15 травня 2024 року надійшов відзив на позов. Суд, дослідивши підстави позову, надані суду докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської у справі № 2-2670/2009 від 01 червня 2009 року на користь [PERSON] з [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 квітня 2009 року до повноліття дитини. 25 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 0427/7598/2012. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 183/4265/17 від 06 лютого 2018 року, з урахуванням ухвали у цій же справі від 19 березня 2018 року позивача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . 27 липня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Голосіївським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис № 506. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . З медичної документації [PERSON] вбачається, що вона має діагноз: церебро-васкулярна хвороба; артеріовенозна мальформація правої скроневої тім`яної ділянки головного мозку, МА М2 ПСМА; перебувала у стаціонарі з 20.08.23 по 28.08.23, а також з 03.03.24 по 13.03.24 (07.03.24 оперативне лікування). Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився. на його утриманні, окрім малолітньої дитини також є хвора дитина, крім того він, як військовослужбовець несе додаткові витрати у зв`язку із проходженням військової служби. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився. на його утриманні, окрім малолітньої дитини також є хвора дитина, крім того він, як військовослужбовець несе додаткові витрати у зв`язку із проходженням військової служби. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не бере до уваги подану позивачем копію накладної № 259 від 31 липня 2023 року про придбання [PERSON] у ФОП [PERSON] ліків на суму 38750 грн, тому як суду не надано призначень лікарями і придбання відповідних ліків; а вказана накладна не відповідає вимогам щодо платіжних документів, та відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДР ФОП [PERSON] припинено за її рішенням 31.01.2013 (назва КВЕД Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах). Так, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, стану здоров`я, а наявність хворої дружини та служба у ЗСУ не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, позивач не довів підстави позову про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, визначених судовим рішенням. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог\~\~про зменшення розміру аліментів слід відмовити. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~-\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем за позовом покладається на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed