Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 21.08.2023 у розмірі 95\~426,00 грн. та компенсації сплаченої суми судового збору. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 21.08.2023 між ним та відповідачем було укладено договір позики за яким останній отримав у борг кошти розміром 122\~300,00 гривень з кінцевим строком повернення до 21.12.2023. З огляду на те, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманої суми у повному обсязі, останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 01.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником позивача, у позові, заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було\~встановлено зареєстроване\~місце проживання\~відповідача.\~На його\~адресу судом\~було направлено\~копію ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі,\~копію позову\~разом з\~доданими матеріалами,\~а також\~запропоновано відповідачу\~подати заперечення\~проти розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~провадження та\~відзив на\~позовну заяву.\~Будь-яких\~заяв,\~клопотань,\~відзиву від [PERSON] до суду не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно розписки, яка складена 21.08.2023, [PERSON] , отримав у борг від [PERSON] кошти розміром 122\~300,00 грн. з кінцевим строком повернення до 21.12.2023. Позивачем у позові зазначено, що відповідачем було сплачено, в рахунок повернення отриманої суми, 26\~874,00 грн., на підтвердження чого надано копії платіжних інструкцій. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 23.10.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №723/304/16, з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Відповідно до висновку ВС викладеного у постанові від 26.09.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №483/1953/16, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргової розписки в позивача підтверджує наявність боргу. Судом досліджено оригінал розписки. Приймаючи до уваги, що боржник свій обов`язок з повернення суми позики, не виконав, суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Отже, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт передання коштів у борг та не повернення суми у строки встановлені договором, що стало передумовою для звернення до суду, підтверджені належними доказами. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі в розмірі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 599, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved