Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

29 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 05.12.2018, що набрало законної сили. У даному шлюбі у подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] . Позивач стверджує, що матір дитини не бере участь у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, залишає дитину на малознайомих їй людей та виїжджає за кордон. З 28 лютого 2022 року позивач проходить військову службу в ЗСУ під час мобілізації, тому позбавлений можливості особисто брати участь у вихованні дитини. Позивач припускає, що на даний час дитина проживає із сусідами, але точної інформації у нього немає. Він турбується про життя своє малолітньої доньки. На підставі наведеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхньої малолітньої дочки [PERSON] . В порядку підготовки справи до розгляду судом установлено, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України (арк. 44). Ухвалою від 29 лютого 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідач [PERSON] , не погоджуючись з позовом, подала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позов вважає безпідставним та необґрунтованим. Позивач на підтвердження викладених у позові обставин не надав суду жодних належних та допустимих доказів. Відповідач зазначає, що вона періодично змушена їздити за кордон на заробітки, щоб мати засоби для існування та утримання дочки. Саме з метою піклування про дочку вона змушена їздити на заробітки. Її бабуся (прабабуся дитини) та/або тітка належно доглядають за малолітньою донькою. Вона вважає себе хорошою матір`ю. Закон не забороняє батькам залучати до виховання дитини інших осіб. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив позивач вказує, що з того моменту, коли позивач та відповідач припинили стосунки, позивач пішов захищати Україну. Відповідач залишає малолітню доньку на малознайомих людей та виїжджає за кордон. Позивач вказує, що відповідач вводить суд в оману, стверджуючи, що вона періодично їздить за кордон на роботу, оскільки вона їздить за кордон на постійній основі, взагалі не надає дитині батьківського піклування та турботи. Прабабуся є особою похилого віку, їй важко піклуватися про себе, не кажучи вже про онуку, яка досить активна. Крім того, більшість часу донька проводить саме у малознайомих сусідів. Таким чином, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки з виховання доньки, не бере участі у її вихованні, що суперечить інтересам дитини. Відповідач сама зазначає, що вихованням доньки займаються сторонні особи, а не мати. Позивач має можливість та бажання займатись вихованням доньки, однак проходить службу в Збройних Силах України, тому позбавлений цієї можливості. Судове засідання у справі 27.06.2024 розпочато за участю позивача [PERSON] та його представника адвоката Полякова О.О. в режимі відеоконференції. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Позивач пояснив, що існує багато підстав, які спонукали його звернутися до суду з указаним позовом. На його думку, від дій [PERSON] потерпає їх малолітня дитина, відповідач залишає дитину на малознайомих їй людей, самовільно змінювала своє місце проживання, дитина не має належного батьківського догляду, постійно перебуває під тиском [PERSON] . Представник позивача також вважає, що відповідач не виконує обов`язки з виховання дитини, не піклується про її стан здоров`я та духовний розвиток, постійно перебуває за кордоном. На думку позивача, він зможе самостійно піклуватися про дитину після звільнення з військової служби. Позивач та його представник повідомили суду, що позбавлення матері дитини батьківських прав для позивача буде підставою для звільнення його з військової служби. Під час судового розгляду через технічні причини було перервано відеоконференцію із представником позивача адвокатом Поляковим О.О, однак позивач [PERSON] наполягав на продовженні розгляду та завершенні розгляду справи по суті без участі його представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає його повністю безпідставним та необґрунтованим. Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у позові та відповіді на відзив. Відповідач просила допитати її в судовому засіданні як свідка; в позові про позбавлення її батьківських прав просила відмовити. Представник органу опіки та піклування Шацької селищної ради Пех А.В. пояснила суду, що вважає позов [PERSON] абсолютно необґрунтованим. Представники служби спілкувалися з дитиною та родичами, з якими вона проживала, коли матір виїжджала за кордон на роботу. Жодних фактів невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків службою у справах дітей не зафіксовано. Жодних підстав для позбавлення матері дитини [PERSON] батьківських прав немає. У той же час батько дитини протягом тривалого часу безпідставно і за надуманих обставин звертається до органів поліції із заявами про те, що існує загроза життю і здоров`ю його малолітньої дочки, та для її розшуку. Постійні візити поліції за місцем проживання малолітньої [PERSON] негативно впливають на її психічний стан. Заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити на таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підтвердження обставин, викладених у позові, позивачем до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України [PERSON] ; копію посвідчення військовослужбовця [PERSON] серії [NUMBER] ; фото нагрудного знаку ветерана війни "Золотий хрест"; копію відзнаки позивача під час проходження військової служби; копію свідоцтва про народження [PERSON] (арк. 4-7). Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (арк. 7). Згідно з актом обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2017 року народження, за адресою: [ADDRESS] , складеним Службою у справах дітей Шацької селищної ради, умови проживання дитини задовільні, в будинку тепло, чисто, є запас продуктів харчування, дитина забезпечена одягом відповідно до віку та сезону. Дитина спить з мамою, має облаштоване місце для навчання та ігор, має багато іграшок. Станом на 18.03.2024 дитина проживає разом з мамою. Дівчинка навчається в першому класі, захоплюється малюванням, відвідує гурток, охоче демонструє свої роботи. Коли матір дитини їздить за кордон на сезонні роботи, дитиною опікуються прабаба та прадід, вони дбають про її розвиток, навчання, виховання. Зі слів матері дитини, вона жодного разу не залишала дитину на чужих людей. Звинувачення [PERSON] щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків є безпідставними (арк. 54). Відповідно до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1992 року народження, щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Шацької селищної ради №26 від 02.04.2024, до виконавчого комітету Шацької селищної ради, як до органу опіки та піклування, надійшла ухвала Шацького районного суду про відкриття провадження у справі, за позовом [PERSON] , 1984 року народження, про позбавлення батьківських прав його колишньої дружини [PERSON] відносно їх спільної дочки [PERSON] , 2017 року народження. На його думку, мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батьки дитини розлучені з 2018 року. [PERSON] є військовослужбовцем, з 28.02.2022 проходить військову службу по мобілізації у ЗСУ, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає на [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , 2017 р.н., тимчасово не працює, періодично їздить на сезонні заробітки за кордон. З довідки, виданої опорним закладом «Світязький ліцей», відомо, що матір дитини [PERSON] постійно приводить дитину до школи і забирає додому після занять; цікавиться навчанням і шкільним життям дочки, відвідує батьківські збори, шкільні свята. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання. Відповідно до характеристики, наданої Світязьким старостинським округом жодних компрометуючих заяв, скарг стосовно [PERSON] не надходило. Згідно з інформацією СПД №2 (сел. Шацьк), до адміністративної відповідальності матір дитини не притягувалася. Службою у справах дітей обстежено умови проживання [PERSON] , про що складено відповідний акт. Матір дитини створила всі необхідні умови для навчання та виховання дочки. Дитина одягом забезпечена відповідно до віку та сезону. [PERSON] дбає про всебічний розвиток дитини. Дівчинка відвідує гурток з малювання, охоче демонструє свої малюнки. Питання про висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, куди було запрошено обох батьків. [PERSON] повідомлено листом завчасно, запропоновано взяти участь в засіданні онлайн. На дзвінок через мобільний додаток батько дитини не відповідав. Матір дитини на засіданні комісії повідомила, що вона самостійно утримує та виховує дитину після розлучення, батько дитини аліменти не сплачує, добровільно матеріально не допомагає. Матір наголосила, що ніяким чином не перешкоджає [PERSON] спілкуватися з донькою, але зауважила, що він постійно здійснює психологічний тиск на дитину та на неї (погрожує, ображає щодо). Тому вона переживає за ментальне здоров`я доньки. Оскільки [PERSON] постійного заробітку не має, то періодично вимушена їздити за кордон на сезонні заробітки. На час відсутності матері дочка перебуває у найближчих її родичів, в сім`ї своєї прабаби [PERSON] та прадіда [PERSON] в с. Підманове, де її люблять та піклуються про неї. Зі слів матері вона жодного разу не залишала дочку на сусідів чи на чужих людей. Проаналізувавши матеріали та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол №3 від 21.03.2024), виконавчий комітет Шацької селищної ради як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої [PERSON] , 2017 року народження, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] , 1992 року народження (арк. 55, 56). До відзиву відповідачем додано характеристику дочки, учениці 1 класу Підманівської філії ОЗ «Світязький ліцей» [PERSON] , яка за період навчання в 1 класі Підманівської філії ОЗ «Світязький ліцей» зарекомендувала себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний, толерантний, комунікабельний, уважний здобувач освіти. У дівчинки виразна мова, чітко висловлює свої думки. Володіє навчальним матеріалом на високому рівні. Учениця надає перевагу предметам гуманітарного циклу, має широкий кругозір, крім букваря любить читати художню літературу. Вміє висловлювати власну думку. Має багатий, як для свого віку, словниковий запас. Мовлення виразне, швидко запам`ятовує та емоційно декламує вірші. [PERSON] має добре розвинену увагу, вільно переключається з одного виду діяльності на інший. Програмний матеріал засвоює швидко. Має хорошу пам`ять і уяву. Читає вільно, виразно, з розумінням. Пише на слух, дотримуючись правил орфографії. Організована, вміє самостійно працювати з книгою, заучувати матеріал, контролювати себе. Дотримується режиму дня, реагує на похвалу чи осуд вчителя, любить малювати, виконувати аплікації. Безконфліктно працює в колективі. Дівчинка фізично здорова. Завжди дотримується правил безпечної поведінки під час занять та ігор. Чуйна, добра, скромна, урівноважена, завжди чистенька, охайна, гарно одягнена, доглянута, користується авторитетом серед однокласників, має багато друзів. Відвідує шкільний гурток «Бісеринка». Мама постійно приводить дитину до школи і забирає додому після занять. Цікавиться навчанням і шкільним життям дочки, відвідує батьківські збори, шкільні свята. [PERSON] повністю забезпечена шкільним приладдям. Постійно відвідує заняття не пропускає їх без поважних причин (арк. 40). Відповідно до довідки-характеристики Світязького старостинського округу Шацької селищної ради №310 від 20.03.2024 та витягу з реєстру територіальної громади Шацької ТГ [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає в [ADDRESS] . Її сім`я складається з дочки [PERSON] , [INFO] (арк. 41). Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №27451, [PERSON] , [INFO] , є здоровою (арк. 42). Згідно з відомостями ДПС України [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року чотири рази виїжджала з України і поверталася в Україну: виїзд 16.03.2023 - в`їзд 07.04.2023; виїзд 01.07.2023 - в`їзд 30.07.2023; виїзд 01.08.2023 - в`їзд 13.10.2023; виїзд 13.10.2023 - в`їзд 18.12.2023. При цьому, згідно з відомостями паспорта громадянина України для виїзду за кордон, з яким [PERSON] здійснила перетинання Державного кордону України, 01.08.2023 вона здійснила виїзд з України і 13.10.2023 повернулася в Україну з [PERSON] , 2017 р.н. (арк. 63-66). Згідно з інформацією СПД №2 (сел. Шацьк) від 26.03.2024, до сектору поліцейської діяльності №2 (сел. Шацьк) надійшло 110 (сто десять) звернень від [PERSON] , по яких було прийнято рішення щодо припинення розгляду, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (арк. 340). З цього приводу представник органу опіки і піклування [PERSON] суду пояснила, що представники органу опіки і піклування брали участь в усіх перевірках за вказаними зверненнями [PERSON] , оскільки його заяви містили інформацію про існування небезпеки для життя і здоров`я малолітньої [PERSON] , необхідність її розшуку. Усі без винятку звернення були безпідставні, з надуманих обставин. Орган опіки і піклування звертав увагу працівників поліції на необхідність притягнення [PERSON] за вказаними фактами до передбаченої законом відповідальності за завідомо неправдиві виклики поліції, оскільки така поведінка батька дитини та постійні приїзди поліції за місцем перебування малолітньої негативно впливають на психологічний стан дитини. Допитана в судовому засіданні як свідок відповідач [PERSON] показала суду, що дитина повністю перебуває на її утриманні, позивач не бере участі у її вихованні та утриманні, не сплачує аліменти, жодним чином не піклується про дитину. Вона змушена їздити за кордон на заробітки, щоб забезпечити дитині належний рівень проживання. Позивач не проживає з дитиною з її тримісячного віку, до півтора року дитини він не брав участь у її вихованні, взагалі не з`являвся у її житті. Потім позивач звернувся до служби у справах дітей, щоб йому встановили години спілкування з дитиною, оскільки вважав, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою. З 2018 року позивач не бере участі в утриманні дитини, час від часу купував їй солодощі, фрукти. На даний час в провадженні суду перебуває справа про стягнення з позивача аліментів на дитину. Позивач постійно чинить психологічний тиск на дитину, безліч разів безпідставно викликає поліцію, навіть коли дитина просто не відповідає на його телефонні дзвінки. Вона належним чином піклується про дитину. Вона погоджується, що змушена періодично їздити за кордон на заробітки. Поряд з цим 01.08.2023 вона виїхала за кордон разом з дитиною, а 13.10.2023 повернулася з дитиною назад в Україну. Коли вона перебуває за кордоном сама, то дитина залишається під наглядом її найближчих родичів, які проживають в одному будинку. Це прабабуся дитини [PERSON] , двоюрідна бабуся дитини (рідна тітка відповідача) [PERSON] , двоюрідна сестра відповідача, тітка дитини, [PERSON] , яка є вчителем початкових класів, психологом. Дитина перебуває під їх постійним наглядом, вони піклуються про неї, люблять її, у них склалися теплі родинні стосунки. Це її найближчі родичі, так як її батьки померли. Навіть вона працює за кордоном, то постійно контролює життя дочки, кілька разів на день телефонує до дочки по відеозв`язку, знає, що вона їла, як проводить час, чи здорова, доглянута, охайна. [PERSON] є здоровою, розвивається відповідно до свого віку, допитлива, здібна до навчання, захоплюється малюванням, відвідує гурток. Протягом 2024 року вона за кордон не виїжджала.Вона ніколи не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною і намагається сформувати у дочки виключно позитивне ставлення до батька, незважаючи на його незрозумілу поведінку і постійний психологічний тиск та безкінечні виклики поліції для розшуку дитини з надуманих підстав. Дитина сама відмовляється спілкуватися з татом, який чинить на неї психологічний тиск, вона відмовляється отримувати від нього подарунки, постійно боїться, що приїдуть працівники поліції. Вона розуміє, що поведінка батька створює проблеми і дуже хоче, щоб це припинилося. Дитина спілкувалася з психологом, оскільки було відповідне звернення батька до служби у справах дітей. За результатами спілкування висновок психолога такий, що дитина позитивно ставиться до свого батька. Свідок [PERSON] , суду показала, що вона є рідною тіткою [PERSON] і у них склалися теплі родинні стосунки, [PERSON] їй як дочка. Після смерті мами [PERSON] вона опікувалася племінницею. Також у них склалися теплі доброзичливі стосунки з дочкою [PERSON] , яка часто буває у них вдома. Свідок проживає неподалік від [PERSON] , разом із нею проживають в одному будинку прабабуся дитини [PERSON] , прадідусь [PERSON] , двоюрідна сестра відповідача [PERSON] , яка є вчителем початкових класів, психологом. Вони є найближчими родичами [PERSON] . Час від часу, коли [PERSON] змушена виїжджати за кордон на заробітки, [PERSON] залишається проживати у них. Дитина перебуває під їхнім постійним наглядом, вони піклуються про неї, люблять її. Вона дуже слухняна, допитлива дівчинка, здібна до навчання, захоплюється малюванням, відвідує гурток. У них в родині між усіма склалися теплі доброзичливі стосунки, панує хороша атмосфера. Коли [PERSON] перебуває за кордоном, вона постійно телефонує до [PERSON] по відеозв`язку, цікавиться, що дочка їла, як проводить час, чи здорова, доглянута. Свідок вважає, що [PERSON] хороша мама. Також вони, незважаючи на дивну поведінку батька дитини і постійні виклики ним поліції до дитини, намагаються заспокоїти дівчинку і не допустити її негативного ставлення до батька. Показання допитаної як свідка відповідача [PERSON] об`єктивно узгоджуються з показаннями свідка [PERSON] . Суд дослідив надані позивачем [PERSON] аудіо запис, фото- та відеофіайли і дійшов висновку, що вказані докази є неналежними і не містять відомостей про викладені у позові обставини та про обставини, що підлягають доказуванню у цивільній справі, що розглядає суд. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Позбавлення батьківських прав насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] жодними належними та допустимими доказами не довів, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, що свідчило б про її винну поведінку, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, а як наслідок могло б стати підставою для позбавлення її батьківських прав. Жодних підтверджених доказами обставин, що свідчать про порушення прав малолітньої [PERSON] суду не повідомлено. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позову про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки під час судового розгляду факти ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено. Поряд з цим суд вважає, що поведінка батька малолітньої [PERSON] позивача [PERSON] , що полягає у поданні 110 (сто десять) звернень до органу поліції (по яких було прийнято рішення щодо припинення їх розгляду у зв`язку з відсутністю складу правопорушення), які стосувалися розшуку дитини, перевірки фактів загрози її життю і здоров`ю, і мали наслідком постійні візити поліції за місцем перебування малолітньої дитини, негативно впливають на психічний стан дитини та порушують її права. На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України,

Outcome: dismissed