Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1. У грудні 2022 року представник [PERSON] (далі також позивачка) - адвокат Касянчук С. звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] , який обґрунтовувався тим, що позивачка є матір`ю [PERSON] , який з початком війни був призваний на військову службу [INFO] . Вказується, що у надісланому дружині [PERSON] - [PERSON] повідомленні від 20.05.2022 повідомлялося, що 07.05.2022 в ході оборонного бою поблизу н.п. Довгеньке Ізюмського району Харківської області, [PERSON] героїчно загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України. 20.07.2022 позивачка отримала посвідчення про наявність пільг, встановлених законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та у липні 2022 року отримала посвідчення матері військовослужбовця, який загинув. 09.11.2022 позивачка подала до [INFO] заяву з пакетом документів, у якій просила виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю [INFO] її сина [PERSON] , яка була направлена до [INFO] . На момент загибелі син позивачки - [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Стверджується, що позивачці в ході спілкування з [PERSON] стало відомо, що орієнтовно в період з 09.11.2022 по 11.11.2022 остання [одноособово] отримала одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю [PERSON] у повному розмірі, а саме 15 000 000 грн. Зазначається, що на вимогу передати позивачці половину від вказаної суми коштів як особі, яка в силу закону має на неї право, [PERSON] відмовилась від будь-яких пояснень. Вказується, що спір між сторонами виник з приводу безпідставного отримання [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] у сумі 7 500 000 грн. 2. Посилаючись на те, що правова підстава для виплати позивачці одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також те, що [PERSON] отримала та зберегла грошові кошти одноразової грошової допомоги у сумі 7 500 000 грн без достатніх правових підстав, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивачки суму одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] у сумі 7 500 000 грн. 3. У лютому 2023 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказував, що первісний відповідач [PERSON] здійснила розподіл коштів одноразової грошової допомоги донькам [PERSON] та [PERSON] без погодження з позивачкою, у зв`язку з чим у позивачки виникли підстави для пред`явлення аналогічних вимог до вказаних осіб. Представник позивачки зазначив, що оскільки на дату загибелі [PERSON] його донькам [PERSON] та [PERSON] було більше 18 років, а тому у розумінні Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вони не мали права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька [PERSON] , а відтак [PERSON] протиправно розподілила суму одноразової грошової допомоги на банківські рахунки доньок, не врахувавши право позивачки на отримання одноразової грошової допомоги. В уточненій позовній заяві вказувалося, що сума отриманої одноразової грошової допомоги розподілена так: [PERSON] 4 млн грн; [PERSON] 6 млн грн; [PERSON] 5 млн грн. 4. Представник позивача в уточненій позовній заяві просив залучити до участі у справі [PERSON] і [PERSON] як співвідповідачів і зазначив, що підстави та обґрунтування позовних вимог, які викладені у первісній позовній заяві, залишаються незмінними, з урахуванням обставин, викладених в уточненій заяві, однак змінюється вимога щодо стягнення суми коштів. У зв`язку з викладеним представник позивачки в уточненій позовній заяві просив стягнути з [PERSON] та її доньок [PERSON] , [PERSON] на користь позивачки суму одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] по 2 500 000 грн з кожної. ІІ. ПРОЦЕДУРА 5. 19.12.2022 ухвалою суду за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ряду банківських установ інформації про всi рахунки, якi були відкриті на ім`я [PERSON] з 22.09.2022, рух коштів та залишки коштів на рахунках. 6. 23.12.2022 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. 7. 10.01.2023 ухвалою суду за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом арешту коштів у межах суми 7 500 000 грн, наявних на банківських рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] в АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "ПУМБ". 8. 16.01.2023 ухвалою суду за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом арешту коштів у межах суми 7 500 000 грн, наявних на банківських рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] в АТ "Кредобанк". 9. 07.02.2023 протокольною ухвалою прийнято до розгляду уточнену позовну заяву (т. 2 а.с. 92-94) та залучено до участі у справі [PERSON] , [PERSON] як співвідповідачів. 10. 14.02.2023 ухвалою суду за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом арешту коштів у межах суми 7 500 000 грн, наявних на банківських рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] в АТ "Таскомбанк". 11. 15.02.2023 ухвалою суду за заявою представника позивача витребувано у ряду банківських установ інформацію про всi рахунки, відкриті на ім`я [PERSON] та [PERSON] , в період часу з 22.09.2022, інформацію про рух коштів та залишки коштів на рахунках. 12. 30.03.2023 ухвалою суду за клопотанням представника відповідачів витребувано у [INFO] копії нотаріально завіреної заяви [PERSON] про відмову від виплати на її користь одноразової грошової допомоги за фактом загибелі сина [PERSON] . 13. 08.11.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. ІІІ. КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 14. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Хоменко С.О. подав до суду відзив на первісну позовну заяву, в якому не заперечував факту отримання [PERSON] як дружиною загиблого [PERSON] від держави одноразової грошової допомоги у розмірі 15 млн. грн та подальшого розпорядження цими коштами на її власний розсуд, однак вказував, що позивачка відмовилась від виплати на її користь одноразової грошової допомоги, про що склала нотаріально засвідчену заяву у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю. 15. Надалі адвокат Хоменко С.О. як представник відповідачки [PERSON] подав до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказував на право [PERSON] як власника отриманих коштів одноразової виплати володіти, користуватися та розпоряджатися цими коштами на власний розсуд, зокрема, й шляхом перерахування на рахунки доньок. 16. Також адвокат Хоменко С.О. як представник [PERSON] та [PERSON] подав до суду аналогічні відзиви на уточнену позовну заяву, в яких вказувалося, що відповідачі не зверталися до [INFO] із відповідними заявами для нарахування та виплати на їх користь часток такої виплати, а отримали кошти від своєї матері, яка таким чином реалізувала своє законе право на розпорядження своїми коштами, у зв`язку з чим дочки [PERSON] є неналежними відповідачами у справі, що на думку представника безпідставність заявленого позивачкою позову свідчить про зловживання останньою процесуальними правами. 17. Представник позивачки адвокат Касянчук С.В. подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якій вказував на: 1) відсутність доказів подання позивачем будь-яких заяв щодо відмови від отримання одноразової грошової виплати; 2) посилався на те, що питання перерозподілу суми одноразової грошової допомоги було вирішене [PERSON] (дружиною загиблого) одноособово, тобто без урахування інтересів позивачки; 3) повторював позицію, що на дату загибелі [PERSON] його донькам було більше 18 років, а тому вони не мали права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька [PERSON] , а відтак [PERSON] протиправно розподілила суму одноразової грошової допомоги на банківські рахунки доньок, 4) посилався на положення статті 1212 ЦК України, що регулює питання безпідставності набуття (збереження) майна. 18. Представник позивачки адвокат Касянчук С.В. подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якій вказував на: 1) відсутність доказів подання позивачем будь-яких заяв щодо відмови від отримання одноразової грошової виплати; 2) стверджував, що подання позивачкою позовної заяви про захист порушеного права не є зловживанням її процесуальними правами; 3) наполягав на тому, що дочки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є належними співвідповідачами у справі, оскільки [PERSON] здійснила перерозподіл коштів одноразової грошової допомоги без погодження з позивачкою. 19. Відповідачі та їх представник правом на подання суду заперечень не скористались. 20. Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позову та просив уточнений позов задовольнити повністю. 21. Відповідач [PERSON] , її представник та представник співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Хоменко С.О. позов не визнали, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов та просили у задоволенні позову відмовити повністю. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 22. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.11.2022 (т.1 а.с.15). 23. 21.11.1987 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1987 (т. 2 а.с. 73). 24. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2022 (т.1 а.с. 17). 25. Відповідно до повідомлення [INFO] від 20.05.2022 №146 [PERSON] загинув [INFO] в ході бою поблизу Довгеньке Ізюмського району Харківської області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, що стверджується копією повідомлення про смерть (т. 1 а.с. 16). 26. 19.05.2022 [PERSON] склала заяву, адресовану [INFO] , посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В., в якій вказала, що вона як матір загиблого [PERSON] цією заявою повідомила та засвідчила свою відмову від отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, належній їй часту у вищевказаній одноразовій грошовій допомозі просила розподілити між іншими особами (особою), які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема [PERSON] (т. 3 а.с. 29). 27. Дружині загиблого 07.05.2022 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, солдата [PERSON] комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначено одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в сумі 15 мільйонів гривень, що стверджується копією витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 22.09.2022 №198, затвердженого Міністром оборони України 26.09.2022 (т. 1 а.с. 26). 28. 09.11.2022 [PERSON] звернулась до [INFO] із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [INFO] сина [PERSON] , в якій повідомила про інших членів сім`ї та утриманців загиблого: дружину загиблого [PERSON] , до якої додала: копію паспорту, копію ІПН, реквізити рахунку, витяг про несудимість, згоду на обробку персональних даних, заяву про скасування відмови, заяву про наполягання подачі заяви на комісію МОУ, що стверджується копією заяви від 09.11.2022 (т. 1 а.с. 20). 29. 16.11.2022 листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомлено [PERSON] про те, що на засіданні Комісії 22.09.2022 прийнято рішення про призначення дружині [PERSON] одноразової грошової допомоги (протокол № 195), вказано, що 21.10.2022 кошти для виплати одноразової грошової допомоги перераховано на рахунок [INFO] для подальшого їх спрямування (через [INFO] ) (т. 1. а.с.27-28). V. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 30. Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. 31. За змістом частини 1 статті 16 Закону № 2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 32. Згідно із пункту 1 частини 2 статті 16 Закону № 2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 33. Статтею 16-1 Закону № 2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). 34. Частиною 1 статті 16-3 Закону № 2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) встановлено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у ст. 16-1 цього Закону. 35. Згідно із частиною 9 статті 16-3 Закону №2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. 36. 28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168, яка врегульовує «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168). 37. Пунктом 2 Постанова № 168 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. 38. У разі\~відмови однієї\~або кількох\~осіб,\~які мають\~право на\~отримання одноразової\~грошової допомоги,\~передбаченої цією\~постановою,\~від її\~отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (абзац другий пункту 2 Постанови № 168). 39. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абзац третій пункту 2 Постанови № 168). 40. За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. VІ. МОТИВИ СУДУ 41. Встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виник спір з приводу підставності отримання [PERSON] як дружини загиблого військовослужбовця [PERSON] суми одноразової грошової допомоги, на половину з яких у сумі 7,5 млн. грн претендує позивачка як мати загиблого [PERSON] , які (кошти) у подальшому були частинами розподілені між [PERSON] та її двома дочками. (і) Щодо позовних вимог до [PERSON] (дружини загиблого [PERSON] ) 42. З матеріалів прави вбачається та сторонами не заперечувалось, що [PERSON] як дружина загиблого військовослужбовця [PERSON] на підставі пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 та рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.09.2022 №198, отримала одноразову грошову допомогу у розмірі 15 мільйонів гривень (т. 1 а.с. 26). 43. За змістом частини 1 статті 16-3 Закону № 2011 та абзацу другого пункту 2 Постанови № 168 (в редакціях, чинних на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) передбачено, що у разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. 44. Системний аналіз положень статей 16, 16-1 та 16-3 Закону № 2011 дає можливість дійти висновку, що хоча одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, однак у разі відмови якоїсь з осіб, які мають право на таку виплати, від призначення та отримання цієї допомоги, така особа у подальшому втрачає суб"єктивне право на відповідну допомогу, а її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої грошової допомоги. 45. Зі змісту наявної в матеріалах справи копії нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 19.05.2022 вбачається, що остання цією заявою засвідчила свою відмову від отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 належній їй часту у вищевказаній одноразовій грошовій допомозі та просила розподілити між іншими особами (особою), які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема [PERSON] (т. 3 а.с. 29). 46. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. 47. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 в справі № 390/34/17, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц). 48. З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип доброї совісті не може бути обмежений певною сферою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 в справі № 463/13099/21, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 в справі № 567/3/22). 49. Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.07.2022 в справі № 303/2983/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 в справі № 369/7921/21). 50. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частина перша, друга та третя статті 202 ЦК України). 51. Правочин є найбільш поширеним юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки учасників цивільних правовідносин. Залежно від сприйняття волі сторони одностороннього правочину такі правочини поділяються на: 1) суто односторонні - не адресовані нікому та без потреби в прийнятті їх іншою (іншими) особою. До них, зокрема, належить відмова від права власності, відмова від спадщини, прийняття спадщини; 2) такі, що розраховані на їх сприйняття іншими особами, до яких можливо віднести, зокрема, оголошення конкурсу, публічну обіцянку винагороди, відмову від спадщини на користь іншої особи, видачу довіреності, видачу векселя, розміщення цінних паперів, односторонню відмову від договору (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 в справі № 357/15284/18, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2024 в справі № 712/3590/22). 52. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства (частина третя статті 12 ЦК України). 53. Суд нагадує, що доктрина venire\~contra\~factum\~proprium (заборони суперечливої поведінки), є проявом принципу доброї совісті та базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). 54. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права (DCFR) вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18)). 55. Отже, [PERSON] підставно отримала одноразову грошову допомогу у розмірі 15 мільйонів гривень з підстав та відповідно до порядку, передбаченому Законом №2011 (в редакції, чинній на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги) та пунктом 2 Постанови № 168 (в редакціях, чинних на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги), а позивачка [PERSON] нотаріально засвідченою заявою від 19.05.2022 самостійно відмовилась від отримання одноразової грошової допомоги. 56. Представник позивача посилався на право позивачка як мати загиблого [PERSON] отримати від [PERSON] частину одноразової грошової допомоги, на яку, як вважає представник позивача вона має право на підставі статті 16-1 Закону № 2011. 57. Натомість Суд нагадує, що проявом доктрини venire\~contra\~factum\~proprium (заборони суперечливої поведінки) є те, що якщо особа, яка має суб`єктивне право добровільно висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що відмовляється від належного їй майнового права, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити суб`єктивне право суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права. 58. Суд вважає помилковими доводи представника позивача про безпідставне отримання [PERSON] повної одноразової грошової допомоги у сумі 15 мільйонів гривень, оскільки останні отримані у повній відповідності з вимогами Закону №2011 та Постанови № 168 (в редакціях, чинних на час прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги). 59. Суд вважає безпідставними доводи представника позивача про наявність у позивачки права на отримання від відповідачки [PERSON] частини отриманої одноразової грошової допомоги, оскільки позивачка втратила право на отримання одноразової грошової допомоги у тому числі від [PERSON] на підставі нотаріально засвідченої заяви позивачки від 19.05.2022 про відмову від належній їй частки у вищевказаній одноразовій грошовій допомозі. 60. З огляду на викладене, ураховуючи, що [PERSON] набула кошти одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка [PERSON] на підставі та порядку, передбаченому законом, а позивачка на підставі одностороннього правочину - нотаріально засвідченої заяви про відмову від отримання своєї частки одноразової грошової допомоги втратила право на отримання таких коштів, а тому у задоволенні позову слід відмовити. (іі) Щодо позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] (дітей [PERSON] ) 61. У пред`явленому позові представник позивача просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки кошти у сумі по 2,5 млн грн, посилаючись на незаконність дій [PERSON] щодо розпорядження коштами, які належать позивачці шляхом перахування частини грошових коштів [PERSON] одноразової грошової допомоги її донькам. 62. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 1 та 3 статті 13 ЦПК України). 63. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена. 64. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. 65. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (п.40), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (п. 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (п. 39)). 66. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (п. 37, 54), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (п. 31.4), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (п. 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (п. 63)). 67. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] будь-яких коштів одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька [PERSON] ані від держави у порядку, передбаченому Законом № 2011, ані від позивачки не отримували. Крім того, будь-які правовідносини між позивачкою та відповідачами [PERSON] та [PERSON] не виникли. 68. При цьому, судом у даному рішенні надано правову оцінку правомірності отримання [PERSON] коштів одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] та втрату права позивачки на отримання частини коштів одноразової грошової допомоги у зв`язку із вчиненням нею відмови отримання таких коштів на підставі одностороннього правочину. 69. Отже, ураховуючи, що [PERSON] , перераховуючи частину отриманих від держави грошових коштів одноразової допомоги на рахунки своїх дочок [PERSON] та [PERSON] , здійснювала розпорядженням своїм власним майном на власний розсуд, а не коштами позивачки як помилково вважає представник позивачки, слід дійти висновку, що за вказаних обставин [PERSON] та [PERSON] не є учасниками спірних правовідносин за пред`явленим позивачем позовом, тобто, не відносяться до тих осіб, які мають відповідати за цим позовом. 70. З огляду на викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову позивачки до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, оскільки останні є неналежними відповідачами у справі. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 71. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог повністю, понесені позивачем судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за подання позову відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed