Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 33336,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний Договір №4438568 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання. 29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12000 грн. - тіло кредиту та 21336 грн. - нараховані проценти, всього 33336 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який просить задовольнити. Ухвалою судді від 02.02.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2021 між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4438568 про надання споживчого кредиту. Даний договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано одноразовим ідентифікатором «М432654», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно ним введений для електронного підпису. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627\~ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 грн. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього Договору (п. 1.4 Договору). Відповідно до положень п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Знижена процентна ставка становить 1,615% в день. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору). Положенням п. 2.1, 2.5 Договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». При цьому відповідно до п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (підпункти 4.2.1 - 4.2.4) Договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (п. 4.3.1 - 4.3.2) Договору. Відповідно до п. 4.3 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2- 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п. 4.2. Договору (п. 4.3.2 Договору). Згідно з п. 10.8 Договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, зокрема що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст.\~12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» то розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 11 Договору вказаний договір був підписаний електронним підписом відповідача 09.07.2021 о 13 год. 35 хв. 11 с. одноразовим ідентифікатором М432654. Отже, підписанням Договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 09.07.2021, а також засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Факт виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за Договором підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» № 4034-ВП від 30.05.2023, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» за Договором здійснено перерахунок відповідачу коштів у сумі 12000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . При цьому, судом на підставі наданої позивачем копії договору від 20.04.2017 встановлено, що ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» за дорученням ТОВ «Авентус Україна» за відповідну плату здійснює платежі на користь отримувачів. 29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений Договір факторингу №29.05/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Згідно з п. 3.3, 3.4 Договору від 29.05.2023 ціна продажу за договором становить 1646033,47 грн. Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 договору, протягом 5 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів. При цьому відповідно до 1.2 Договору від 29.05.2023 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акта прийому-передачі та витягу з реєстру боржників від 29.05.2023 до Договору факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4438568. Згідно з витягом з реєстру боржників від 29.05.2023 до Договору факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 заборгованість [PERSON] за Договором становить 33336,00 грн., з яких: з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 12000 грн.; сума заборгованості за відсотками 21336,00 грн. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтями 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 12000 грн. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, в тому числі не спростував надані банком докази видачі та користування кредитними коштами. Ураховуючи, що фактично отримані та використані кошти позичальник добровільно товариству не повернув, суд вважає за необхідне стягнути в примусовому порядку з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12000,00 грн. При вирішенні позову в частині стягнення 21336,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить із того, згідно п.1.4 кредитного договору від 09.07.2021 передбачено, строк кредиту 30 днів. Пунктом 4.2.2 кредитного договору передбачено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу та вчинення повідомлення кредитодавцю (надсилання оферти). Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту. Згідно розрахунку заборгованості споживач здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості. Однак, вказаний розрахунок, складений первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», не може бути єдиним доказом здійснення відповідачем оплат в рахунок сплати процентів за користування кредитом. Виписка про рух коштів відповідача за його картковим рахунком в матеріалах справи відсутня. Сторони не зверталися до суду з клопотанням про витребування в первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» чи банку, який обслуговував відповідача, документів про рух коштів відповідача. У даній справі строк кредитування закінчився 08.08.2021 (останній день дії кредитного договору), та згідно розрахунку відповідач 08.08.2021 здійснив сплату 5814,00 грн. (сума нарахованих процентів за договором), однак доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято та строк дії договору було продовжено, матеріали справи не містять. Позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Отже, нарахування позивачем заборгованості за відсотками за весь подальший період часу після закінчення строку дії кредитного договору (08.08.2021) є необґрунтованим, що також випливає з правового висновку Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц. Відтак, у задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 21336,00 грн., слід відмовити. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, з договору про надання правової допомоги №10/07-2022 від 10.07.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в особі директора Леонової В.В. уклало договір про надання правової допомоги з адвокатом Столітнім М.М. Згідно з договором про надання правової допомоги №10/07-2022 від 10.07.2023 клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Також, надання позивачу адвокатом Столітнім М.М. професійної правової допомоги у суді під час розгляду цієї справи підтверджується копією ордеру серії АІ №1423361 від 17.01.2024. Відповідно до п.4 договору про надання правової допомоги №10/07-2022 від 10.07.2023 отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансово сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Підставою для оплати є рахунок-фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок. Згідно зі звітом про надання правової допомоги від 17.01.2024 згідно з Договором №10/07-2023 від 10.07.2023 сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 10000 грн., зокрема: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта. Загальна кількість витраченого часу 10 год., а вартість наданих послуг становить 10000 грн. Згідно з платіжною інструкцією №2788 від 18.01.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Столітньому М.М. 10000 грн. гонорару за надану правничу допомогу. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України,\~як судовий збір, так і інші судові витрати, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як відповідач не подавав клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, позов задоволений частково, а саме на 36% (12000,00 грн. / 33336,00 грн. х 100%), з відповідача на користь позивача слід стягнути 872,06 грн. (36% від 2422,40 грн.) судового збору та 3600,00 грн. (36% від 10000 грн.) витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial