Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем зареєстрований шлюб Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 серпня 2020 року, актовий запис № 1051. Хні подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Вони мають з відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не здається для неї можливим, тому, подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Надання строку для примирення не потрібно. Після розірвання шлюбу дитина буде продовжувати проживати зі своєю матір`ю. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 серпня 2020 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1051; після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . 06 червня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. В резолютивній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути позовну заяву за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши та\~вивчивши письмові\~матеріали справи\~та докази\~в їх\~сукупності,\~на підставі\~повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 18 серпня 2020 року сторони зареєстрували шлюб в Печерському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1051. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народився [PERSON] . Батьком вказаний « [PERSON] ». При прийнятті\~рішення по\~справі,\~суд враховує\~думку відповідача [PERSON] , який не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом не проживають, як подружжя, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved