Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

До Голосіївського районного суду надійшов позов [PERSON] , за результатами розгляду якого позивач просить суд стягнути солідарно з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірха Ірини Сергіївни, товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», [PERSON] на користь позивача [PERSON] 230 080,46 грн., як відшкодування майнової шкоди, що виникла у зв`язку з примусовою реалізацією (продажем/купівлею) автомобіля марки HYUNDAI, модель COUPE, 2008 року, реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов`язань за цим договором також було укладено договір застави транспортного засобу. Оскільки позивач не виконувала умови кредитного договору, товариство, яке отримало право вимоги до позивача від банку, звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса для реалізації транспортного засобу в рамках виконавчого провадження. Проте, Подільський районний суд міста Києва ухвалив рішення, яким визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи ці обставини, позивач вважає, що діями відповідачів, останній було завдано майнової шкоди. Позивач стверджує, що розмір майнової шкоди, завданої їй неправомірними діями відповідачів, повинен дорівнювати вартості автомобіля Hyundai, яка зазначена у висновку від 02.07.2019 року та становить 149 100,00 грн. Позивач також просить суд застосувати до зазначеної заборгованості положення статті 625 Цивільного кодексу України та нарахувати на суму заборгованості 3% річних та інфляційні витрати. Враховуючи розрахунки позивача, загальний розмір заборгованості становить 230 080,46 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року позовну заяву направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Надалі ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 8 лютого 2024 року за зазначеним позовом було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Копію цієї ухвали було направлено сторонам у спосіб, передбачений ЦПК України. 27.03.2024 року на адресу суду надійшов відзив ПН КМНО Пірхи І.С. на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти задоволення позову вказуючи на те, що вчинений виконавчий напис №1514 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості був виданий на підставі всіх необхідних документів, поданих стягувачем, згідно з відповідним Переліком, передбаченим законодавством. Відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус є публічною особою, яка діє неупереджено та не може бути заінтересованою в результаті нотаріальної дії. Вчиняючи нотаріальну дію, нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між сторонами, яким він надає послуги, а тому дії нотаріуса, як правило, не можуть безпосередньо порушувати цивільні права сторін. Відповідач вважає, що відсутні законні підстави для стягнення майнової шкоди з приватного нотаріуса, якщо не доведено незаконність його дій, наявність майнової шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діями нотаріуса та завданою шкодою. 15.03.2024 року до суду надійшов відзив ТОВ «Глобал Спліт» на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що не завдавав душевних, фізичних, моральних страждань позивачу, не принижувало його честі, гідності та ділової репутації своєю протиправною поведінкою, не наносило будь-якої шкоди його майну, тому не вважає, що порушило його законні права та інтереси на підставі чого повинно відшкодовувати йому моральну шкоду. Позивач наводить формальні порушення, яких взагалі не має, але вказані факти жодним чином не впливають на відшкодування моральної шкоди позивачу. Підстави, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, не можуть бути підставою для задоволення позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в розмірі 230 080, 46 грн., що виникла у зв`язку примусовою реалізацією заставного автомобіля на підставі виконавчого напису №1514 від 13.06.2019р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірхи І. С. 22.03.2024 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти задоволення позову. 06.05.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено буз руху, оскільки в матеріалах справи було виявлено відсутність доказів, на які посилається позивач, що перешкоджало встановленню обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 18.06.2024 року представником позивача було долучено до справи копії документів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач [PERSON] долучила до матеріалів заяви копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року (а.с. 27-29), яким визнано протиправними дії приватного виконавця Коновалова Олександра Сергійовича щодо не роз`яснення [PERSON] її права та обов`язки під час вилучення транспортного засобу, але в задоволенні решти адміністративного позову було відмовлено. Зазначене рішення на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2020 року набрало законної сили (а.с. 30-33). 13.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. вчинений виконавчий напис №1514 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №03-948/08-А, укладеного боржником з Акціонерним товариством «Банк «Фінанси і кредит» від 15.04.2008 року. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 2 грудня 2020 року ухвалено визнати виконавчий напис №1514 від 13.06.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірхи Ірини Сергіївни таким, що не підлягає виконанню (текст рішення справа № 758/10209/19, оприлюднено в ЄДРСР). Приватний виконавець Коновалов О.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №1514, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірха І.С. Постановою встановлено, про необхідність звернення стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб марки HYUNDAI, модель COUPE 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , для задоволення вимог ТОВ «ГЛОБАЛ СПІЛТ» на суму 185 456,03 гривень. З висновку про вартість майна вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, виданої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Коноваловим Олександром Сергійовичем, було здійснено оцінку легкового автомобіля марки HYUNDAI COUPE 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Ринкова вартість майна, визначена за результатами оцінки, становить 149 100,00 грн. без ПДВ. З наданого протоколу № 428183 про проведення електронних торгів вбачається, що торги відбулися 27.08.2019 року з 09:00 до 18:00. Реєстраційний номер лота 367577. Предметом торгів був транспортний засіб HYUNDAI Coupe 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Стартова ціна становила 111 825,00 грн, а ціна продажу - 111 825,00 грн. Переможцем торгів став учасник № 58. З постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем Коноваловим Олександром Сергійовичем 22.04.2020 р., встановлено, що коштів від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог заставодержателя. Постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання, припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. З огляду на вищевикладене, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з того, що суду не надано доказів, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, доказів наявності заборгованості вцілому за період вказаний стягувачем, а тому прийшов до висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Сам по собі факт визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для відшкодування позивачу майнової шкоди. Для відшкодування шкоди потрібно довести протиправність дій відповідачів, зокрема ПН КМНО Пірхи Ірини Сергіївни , ТОВ «Глобал Спліт» та [PERSON] , які вказані відповідачами у справі. Протиправність дій жодного з цих відповідачів не підтверджена матеріалами справи. ТОВ «Глобал Спліт» діяло як кредитор, звернувшись до нотаріуса для реалізації своїх прав. Нотаріус діяв у межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про нотаріат». [PERSON] також не злійснила протиправної поведінки, оскільки вона є добросовісним набувачем майна. Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Факт наявності матеріальної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому матеріальної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що на підставі ст.81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивача. Позивач не надав належних та допустимих доказів факту заподіяння їй матеріальної шкоди та її розміру, яка має бути чітко встановлена та доведена в процесі судового розгляду. Згідно з принципами цивільно-правової відповідальності, позивач повинен надати конкретні докази в обґрунтування позову про відшкодування шкоди. Такі докази можуть включати документи, які підтверджують матеріальні втрати, акти оцінки майна, рахунки, квитанції, а також інші форми доказів, що свідчать про обсяг і характер заподіяної шкоди. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, з огляду на те, що суд не знайшов достатніх підстав для стягнення із відповідачів на користь позивача розміру матеріальної шкоди, а відтак відсутні підстави для задоволення похідних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. В порядку ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed