Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

У грудні 2023 року позивача звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодіння [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що [PERSON] є власником 3/100 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією договору та копією витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. У вказаній частині будинку зареєстровані позивачка, її син та колишній чоловік [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] у зазначеному будинку не проживає з 2019 року, оскільки вони розлучились 09.01.2019 року і до цього часу проживає окремо за невідомою мені адресою. З [PERSON] не спілкуються взагалі і він за зареєстрованою адресою проживання не з`являється. В підтвердження не проживання Відповідача, до суду надано також заяву від сусідів (співвласників домоволодіння). На виконання зазначеної норми вона зазначає, що [PERSON] , відсутній без поважних причин за зареєстрованим місцем його проживання близько 5 років, а тому він втратив право користування житлом. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву відповідно до якої проти заочного розгляду справи не заперечувала, розгляд справи просила здійснити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355922167 від 26.11.2023 року домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить на приватній формі власності в частині 3/10 на підставі договору дарування (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що 09 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №6. Згідно до довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.05.2024 року №11002/24-Вих/2/204/1396/24 вбачається, що в період з 01.01.2021 року по 24.04.2024 року [PERSON] [INFO] виїхав з Харкова до Стамбула. Також, в судовому засіданні було надано пояснення свідком [PERSON] , яка підтвердила, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Статтею 61 ЖК України закріплено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. За приписами статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій статті 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів. Суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності у жилому приміщенні понад зазначені у статті 71 ЖК України строки. Вказані вище висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 16.12.2020, справа № 571/1292/17. Як встановлено\~з матеріалів\~справи,\~ [PERSON] \~будучи зареєстрованим\~в домоволодінні,\~в такому\~не проживає\~впродовж тривалого\~часу,\~оскільки він\~виїхав з\~території України\~-\~05.08.2021\~року,\~що підтверджується довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.05.2024 року №11002/24-Вих/2/204/1396/24, що створює перешкоди у здійсненні позивачкою права користування вказаним домоволодінням. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач, будучи зареєстрованою в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] в такій не проживає впродовж тривалого часу, реєстрація останньої у вищевказаній квартирі порушує права позивачки на вільне користування домоволодіння, суд вважає позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved