Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки, адвокат Боровець М.С., в інтересах [PERSON] подав через систему «Електронний суд» на розгляд суду позов до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, у якій просить: визнати за позивачкою - [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2901 га, земельну ділянку загальною площею 0,3890 га, земельну ділянку, загальною площею 0,3407 га (кадастровий номер - 4623982500:03:000:0403), земельну ділянку, загальною площею 1, 7479 га (кадастровий номер 4623982500:03:000:0401), в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , що належали останній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030216, зареєстрованого 11 серпня 2000 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10794; судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивачку. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, зокрема, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] . Після її смерті, позивачкою була відкрита спадкова справа №518 за 2000 рік. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщина якої складається із дерев`яного будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Окрім майна, відкрилася спадщина також на земельні ділянки загальною площею 2,7677 га на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно із Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030216, зареєстрованого 11 серпня 2000 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10794 від 11.08.2000. Позивачка на момен смерті була зареєстрована разом із [PERSON] , по [ADDRESS] . З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у цьому через те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030216 був виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 30.04.2024 представником позивачки - адвокатом Боровцем М.С. на розгляд суду подано клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони позивача та витребування доказів, а саме: витребувати у Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області (80200, пл. Відродження, 7, м. Радехів, Червоноградський район, Львівська область) належний чином завірену копію спадкової справи № 518 за 2000 рік, яка була відкрита державним нотаріусом Луців І.П., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.58-60). 15.05.2024 листом № 162/01-16, в.о. завідувача Радехівської державної нотаріальної кантори - З. Медведюк, повідомила, що спадкова справа №518/2000 після смерті [PERSON] , знаходиться у Львівському державному нотаріальному архіві(а.с.69,70). 28.05.2024 представником позивачки - адвокатом Боровцем М.С. на розгляд суду подано клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони позивача та витребування доказів, а саме: витребувати у Львівського державного нотаріального архіву належний чином завірену копію спадкової справи № 518 за 2000 рік, яка була відкрита державним нотаріусом Луців І.П., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.72-74). 28.05.2024 представником відповідача - міським головою [PERSON] подано до суду клопотання, в якому останній просить суд проводити розгляд справи без участі, позовні вимови визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення(а.с.76). 13.06.2024 завідувачем Львівського державного нотаріального архіву - Бичківською О.М. надіслано копію спадкової справи № 518 за 2000 рік, яка була відкрита державним нотаріусом Луців І.П., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.81-91). 02.07.2024 представником позивачки - адвокатом Боровцем М.С. на розгляд суду подано клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовільнити(а.с.93). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.55-56). Ухвалою підготовчого засідання від 30.04.2024 розгляд справи відкладено та витребувано у Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області належний чином завірену копію спадкової справи № 518 за 2000 рік, яка була відкрита державним нотаріусом Луців І.П., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.63-64). Ухвалою підготовчого засідання від 28.05.2024 розгляд справи відкладено та витребувано у Львівського державного нотаріального архіву належний чином завірену копію спадкової справи № 518 за 2000 рік, яка була відкрита державним нотаріусом Луців І.П., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.77-78). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини З копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 07.07.1981 року, вбачається що, [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.07.1981 Радехівським відділом ЗАГС Львівської області, вбачається, що мати позивачки перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком позивачки [PERSON] , однак шлюб було розірвано 03.07.1981 року. Прізвище матері позивачки після розірвання шлюбу - « [PERSON] »(а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.06.2000, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками зазначаються [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.1994, [PERSON] померла [INFO] у с. Немилів, Радехівського району, Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3(а.с.19). З копії довідки №346 від 07.09.2017 виданою Немилівською сільською радою встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Разом із померлою була зареєстрована - [PERSON] , 1975 року народження(а.с.20). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 07.05.1993 року, позивачка [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №21. Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Також, з даного Витягу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27.02.2002 року №2-237/2002. Вищевказане, підтверджується також випискою з рішення від 07.02.2002 №2-237/2002(а.с.22-23,24). Спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її внучка [PERSON] що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2262 від 04.12.2000, спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із дерев`яного будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030216, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10794, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 2,7677 га, які розташовані на території Немилівської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.28-29). Рішенням та додатком до рішення Радехівської районної ради Львівської області від 23.06.2000 «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам Немилів Немилівської сільської ради» підтверджується, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 2,7677 га(а.с.30-32,39). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №436/02-31 від 07.12.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця(а.с.40-41). Відповідно до копії спадкової справи № 518 за 2000 рік., заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлено, що [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Окрім останньої спадкоємці майна померлої відсутні(а.с.81-91). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Відповідно до положень статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну частку (пай), є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі за текстом - Закон) визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі за текстом - Порядок). У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За приписами статей 5, 22 Земельного кодексу України 1990 року (далі за текстом - ЗК 1990) кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) розміром 2,7677 в умовних кадастрових гектарах, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030216 від 23.06.2000. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким все своє майно, заповіла позивачці - [PERSON] . Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , адже подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved