Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

у квітні 2024 року представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 22033000394070 від 19.08.2020 у розмірі 73 293,81 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 19.08.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000394070, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у розмірі 70800 грн строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та в розмірі 56% річних - на прострочену заборгованість; зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту з 19.08.2020 по 18.12.2020 у розмірі 5% від суми кредиту, з 19.12.2020 по 18.03.2021 - 4% від суми кредиту, з 19.03.2021 по 18.06.2021 року - 3% від суми кредиту, з 19.06.2021 по 19.08.2021 року - 1,95% від суми кредиту. У зв?язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов?язань, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 12.07.2023 року становить 73 293,83 грн, та складається з: 54 282,62 грн - залишок простроченого кредиту, 1,41 грн - залишок прострочених відсотків, 19009,80 грн -залишок прострочених комісій. У подальшому, через укладання договорів факторингу, до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 73 293,83 грн. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку здійснювати погашення заборгованості як на користь попередніх кредиторів, так і на користь нового кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, примірник позовної заяви з додатками були направлені відповідачу за адресою місця реєстрації останнього, однак не були ним отримані у зв?язку із закінченням встановленого строку для зберігання. Відзив на позов від відповідача не надходив. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.08.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000394070, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у розмірі 70800 грн строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та в розмірі 56% річних - на прострочену заборгованість; зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту з 19.08.2020 по 18.12.2020 у розмірі 5% від суми кредиту, з 19.12.2020 по 18.03.2021 - 4% від суми кредиту, з 19.03.2021 по 18.06.2021 року - 3% від суми кредиту, з 19.06.2021 по 19.08.2021 року - 1,95% від суми кредиту. У зв?язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов?язань, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 12.07.2023 року становить 73 293,83 грн, та складається з: 54 282,62 грн - залишок простроченого кредиту, 1,41 грн - залишок прострочених відсотків, 19009,80 грн - залишок прострочених комісій. Наведена обставина стверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.08.2020 по 11.07.2023 рр., а також розрахунком заборгованості, складеним позивачем. 12.07.2023 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 12/07/23, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22033000394070 від 19.08.2020 на суму 73 293,83 грн. В подальшому, на підставі договору факторингу № 06/03/24, укладеного 06.03.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал», до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22033000394070 від 19.08.2020 на суму 73 293,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами ані підстави виникнення заборгованості, ані її розмір; не надано контррозрахунку та докази в обґрунтування обставин належного виконання зобов?язань за кредитним договором. Відтак, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved