Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

В березні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач [PERSON] \~ є співвласником\~ квартири [ADDRESS] , та є споживачем послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість , яка згідно діючих тарифів становить 13245,84 грн. за період з 01 серпня 2021 року по 01 лютого 2024 року,\~ що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку боржника. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» 13245,84грн. боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення та 3028,00 грн. сплаченого судового збору. 22.04.2024 отримано відповідь з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 25 квітня 2024року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24 травня 2024 року. 13 травня 2024року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання з проханням розглянути справу за відсутності позивача по наявних у справі матеріалах. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. 24 травня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 18 21 червня 2024 року В судове засідання 21 червня 2024 року відповідач [PERSON] не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення поштового відправлення наявні в матеріалах справи, які були направлені за зареєстрованою адресою проживання. У відповідності до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1\\2 частка) та [PERSON] (1\\2 частка) (а.с. 8-9). Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 360 ЦК України\~ співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ від від 5 липня 2019 р. № 690. Згідно із п.5 ч.1ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є у тому числі послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Частиною першою статті 1 вказаного Закону - споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Пунктом 1.3 Порядку визначення виконавця жилового-комунальних послуг від 25 квітня 2005 року № 60, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення. Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» здійсню господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 177 від 15 лютого 2018 року. Частиною 1 ст. 19 Закону було передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч.1ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до пунктів 5, 10 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.37, 38, 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення(далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі договір не укладено, проте, з огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача (власника) законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення ( а. с. 5-6), особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на [PERSON] . За вказаним особовим рахунком значиться заборгованість у розмірі 13245,84 грн., який відповідачем не спростовано. Разом з тим, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідачу та [PERSON] , однак позивачем вимоги заявлено лише до одного співвласника. Враховуючи положення статті 360 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість\~ відповідно до розміру частки в праві власності в сумі\~ 6622,92 грн. Судовий збір у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 50 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 1514,00грн.

Outcome: partial