Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Адвокат Губін Олександр Тимофійович в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, під час якого народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Матір здійснює професійну діяльність з надання послуг рекламного агентства, інформаційних послуг та послуг в сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, зареєстрована офіційно у якості фізичної особи-підприємця з 07 липня 2022 року, має сталий дохід, що підтверджується Податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця. У 2022 році позивачкою було отримано загальний дохід на суму 992 508,36 грн., а за три квартали 2023 року її дохід склав 1 647 232,58 грн. Вказані суми є достатніми для забезпечення усіх відповідних потреб дитини та їх з матір`ю сім`ї в цілому. Позивачка приділяє значну увагу здоров`ю дитини, що підтверджується укладанням із АТ «СК «АРКС» договору добровільного медичного страхування та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби. Так, відповідно до Оферти №0160м3фо від 19 липня 2023 року позивачка здійснила медичне страхування дитини строком дії до 21 липня 2024 року. За вказаним договором медичного страхування позивачкою було здійснено відповідні страхові платежі 03 липня 2023 року на суму 950,18 гривень та 17 серпня 2023 року на суму 15333,70 грн. Дитина регулярно спостерігається в клініках «Добробут» та «Ісіда» у медичних спеціалістів різних напрямків З 1 вересня 2023 року дитина навчається у першому класі Київської гімназії «Міжнародна школа М`андрик». Влітку 2023 року дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад, організований в рамках самої школи з метою м`якої адаптації до майбутнього шкільного навчального процесу. Крім цього, матір також організувала для дитини цілий ряд навчально-розважальних гуртків до та після початку її навчання у школі, зокрема, заняття з англійської мови, гімнастики, ментальної арифметики, відвідування арт-студії, гурток з Лєго (Lego), танцювальні заняття, чірлідінг. Дитина також відвідувала майстер-клас із ліпки посуду. Донедавна матір здійснювала одноосібно повне матеріальне забезпечення дитини. Зокрема, придбання продуктів харчування, одягу, іграшок, тощо. Крім цього, матір також опікується дозвіллям дочки, зокрема, відвідуванням виставок, кафе, атракціонів тощо. Матір забезпечує усесторонній та гармонійний розвиток дитини, її належне харчування, придбання сезонного та повсякденного одягу, піклується про здобуття нею необхідної освіти, підтримує активне та безпечне для дитини дозвілля, заохочує позашкільні активності доньки, слідкує за її здоров`ям та присвячує їй свій вільний час. Після фактично припинення шлюбних відносин і до листопада 2023 року утримання дитини здійснювалося виключно особисто позивачкою. Батько тільки нещодавно почав раптово сплачувати аліменти на дитину у добровільному порядку. Перші відповідні виплати ним були здійснені у листопаді 2023 року, а останній платіж був здійснений у середині січня 2024 року і становив 30 000 грн. Оскільки зазначені платежі не носили протягом останніх трьох років чіткий періодичний характер, позивач бажає закріпити розмір аліментів на дитину в офіційному судовому порядку. В середньому розрахунок виважених необхідних витрат на утримання дитини щомісячно складає 80000 грн. ( харчування 12000 грн., одяг 5000 грн., іграшки 2500 грн., книжки 2500 грн., дозвілля 6000 грн., освіта та гуртки 40000 грн., охорона здоров`я 12000 грн.) Стан здоров`я батька не має особливостей, які б могли впливати на його можливість сплачувати аліменти. Останній фактично довів, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 30 000 - 40 000 грн. на місяць на утримання доньки, сплативши 30 000 грн. аліментів у січні 2024 року. Інші істотні обставини, які б впливали на можливість відповідача здійснювати утримання дитини, невідомі. Відповідач офіційно зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця та здійснює відповідну діяльність за КВЕД 73.20 - Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, який є основним видом його економічної діяльності. Відкриті джерела (в тому числі, інформаційний портал Youcontrol) свідчать про те, що відповідач є бенефіціаром/учасником кількох юридичних осіб, зокрема, «СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕДІА», код ЄДРПОУ 37240718 та «БЛАД ПЛЕНЕТ ГЕЙМІНГ», код ЄДРПОУ 38238338. Відповідач є відомим підприємцем в сфері видання ігрових застосунків для мобільних телефонів. Він є одним із власників Mystery Tag. На сайті компанії вказується, що щоденними користувачами ігрових застосунків Mystery Tag є більш ніж 300000 осіб. Позивачка, враховуючи необхідний та достатній характер розміру здійснюваних витрат на дитину, який направлений на забезпечення гармонійного розвитку доньки, вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 40000 грн. є найбільш доцільним та обґрунтованим. Просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 09.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 27.02.2024 роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, прийнято до розгляду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 07.06.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Кухаренко О. про зупинення провадження у справі до розгляду Солом`янським районним судом міста Києва цивільної справи №760/5968/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, провадження у якій відкрито 13.03.2024, оскільки вимоги про стягнення аліментів є похідними від вимог про визначення місця проживання дитини. Суд з урахуванням приписів п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України відмовляє в зупиненні провадження у справі, оскільки докази об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи про визначення місця проживання дитини, що розглядається в порядку цивільного судочинства, відсутні, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 16.06.2016 перебувають в шлюбі, під час якого народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Станом на час розгляду справи дочка фактично проживає разом з матір`ю. На період з 15.06.2023 по 15.06.2024 позивач орендувала для проживання квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартість оренди житла щомісячно становить 25000 грн. [PERSON] з 07.07.2022 є фізичною особою - підприємцем, здійснює діяльність за КВЕД 73.11. - рекламні агентства. Доходи позивачки у 2022 році становили 992 508,36 грн., а за три квартали 2023 року - 1 647 232,58 грн. 01.08.2023 позивач застрахувала дочку у АТ «СК «АРКС» за договором добровільного медичного страхування, який діє на території України, на суму 270000 грн., страховий платіж 15333,70 грн. 25.08.2023 позивач уклала договір №30 2023/2024 з ТОВ «Київська гімназія «Міжнародна школа М`Андрик» про надання платних послуг [PERSON] у сфері початкової освіти, вартість послуг 22000 грн. на місць. З 01.09.2023 [PERSON] навчається в 1 класі ТОВ «Київська гімназія «Міжнародна школа М`Андрик». Вартість навчання дочки в приватному навчальному закладі позивач сплачує самостійно. 28.12.2023 [PERSON] отримала в дар від [PERSON] квартиру зв адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 06.05.2020 є фізичною особою - підприємцем, здійснює діяльність за КВЕД 73.20. - дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. [PERSON] є єдиним учасником ТОВ «Систем кепітал медіа», має частку в статутному капіталі «Блад пленет геймінг» в розмірі 4250 грн. та є акціонером і директором ТОВ «МТАГ паблішинг ЛТД». Щомісячний дохід відповідача як директора ТОВ «МТАГ паблішинг ЛТД» становить 4587,50 євро на місяць. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що неповнолітня дочка фактично проживає разом з матір`ю, що підтверджується письмовими доказами. Відтак, оскільки дитина проживає з матір`ю, то остання правомірно вимагає стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. При цьому наявність між сторонами іншого спору щодо визначення місця проживання дитини не перешкоджає вирішенню питання про стягнення аліментів, оскільки фактичне місце проживання дитини встановлено. Суд відзначає, що відповідач має конституційний обов`язок утримувати свою неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, відомості про хвороби відповідача, наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб відсутні. Суд враховує встановлений законодавством обов`язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей. Позивач заявила до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 40000 грн. щомісячно, виходячи з того, що місячні витрати на утримання дочки складають 80000 грн. (харчування 12000 грн., одяг 5000 грн., іграшки 2500 грн., книжки 2500 грн., дозвілля 6000 грн., освіта та гуртки 40000 грн., охорона здоров`я 12000 грн.). Суд, при визначенні розміру аліментів не бере до уваги витрати, пов`язані з оплатою навчання дитини та відвідування нею гуртків, її платним медичним обслуговуванням, які не були узгоджені з батьком дитини, оскільки вважає, що на відповідача не може бути покладений беззаперечний обов`язок нести витрати на утримання дитини, які самостійно обрала мати дитини без узгодження з ним. Суд враховує також, що позивач отримала в дар від відповідача нерухоме майно (квартиру). Також суд зауважує, що аліменти на утримання дитини мають забезпечувати матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я, а також нормальні фізіологічні потреби дитини. Щомісячні витрати на дозвілля дитини в розмірі 6000 грн., на думку суду, не є необхідними та обов`язковими витратами для утримання дитини. Витрати на гуртки, які несе позивач, також не враховуються судом при визначенні розміру аліментів, оскільки позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з окремим позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить також із засад розумності та справедливості, вимог забезпечення належного матеріального утримання дітей та їх гармонійного розвитку. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що дитина не має хронічних захворювань, враховуючи матеріальний стан обох батьків та виходячи з принципу розумності та достатності забезпечення належного матеріального утримання дитину, суд вважає можливим визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн. Зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, суд вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідача, забезпечить нормальні фізіологічні потреби дитини, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення її інтересів, з урахуванням обов`язку матері по її утриманню. Вирішуючи питання, щодо дати початку стягнення аліментів, суд відзначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому аліменти мають бути стягнуті, починаючи з 07.02.2024. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судового збору у сумі 1211,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial