Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

10.05.2024 до Володарського районного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що 05.11.2020 [PERSON] уклала кредитний договір № 6665044732 з ТОВ «ФК «ЦФР». На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "Таскомбанк" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки. 21.03.2023 між АТ « ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф у відповідності до умов якого передало (відступило), а ТОВ «ФК» ЄАПБ» прийняло належні права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників додаток № 1 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6665044732 ( укладений 05 листопада 2020 року ), у розмірі: 22090,68 грн. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 13012023 у відповідності до умов якого передало (відступило), а ТОВ «ФК» ЄАПБ» прийняло належні права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 16233-01/2022 ( укладений 17 січня 2022 року між ТОВ « ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] ), у розмірі: 2550 грн. Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, 1047, 1049, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 27, 43, 49, 58, 60, 61, 133, 141, 175, 177, 184, 274-279 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за: -кредитним договором № 6665044732 від 05 листопада 2020 року - у розмірі 21090,68 грн; -за кредитним договором № 16233-01/2022 від 17 січня 2022 року - у розмірі 2550,00 грн. 15.05.2024 судом відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 14.06.2024. 07.06.2024 позивачем через підсистему «Електронний суд» подано заяву про виконання ухвали суду разом з якою до суду надано: - копію договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 ( оригінал у сторін договору); - копію акту прийому-передачі реєстру прав вимоги по договору № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023; - витяг з реєстру прав вимоги- додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 ( оригінал у сторін договору); - копію платіжної інструкції № 19506 від 21.03.2023; - договір про надання фінансового кредиту № 16233-01/2022 від 17.01.2022; - додаток № до договору про надання фінансового кредиту № 16233-01/2022; - лист ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» № 2919_240531115414 від 31.05.2024 про зарахування кредитних коштів на кредитну картку клієнта; - розрахунок заборгованості до фінансового кредиту № 16233-01/2022 від 17.01.2022; - копію договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023; - копію акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023; - витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023; - копію платіжної інструкції № 19284 від 17.01.2023. 11.06.2024 позивач на виконання ухвали суду від 15.05.2024 надав : оригінал кредитного договору № 6665044732 від 05.11.2020; оригінал паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» від 05.11.2020; копію паспорта відповідачки [PERSON] ; копію картки платника податків [PERSON] ; оригінали виписок по особовому рахунку [PERSON] за період 05.11.2020 по 21.03.2023; оригінал розрахунку заборгованості за договором № 6665044732 від 05.11.2020. Копії зазначених матеріалів судом долучено до матеріалів справи ( а.с. 96-111). Матеріали справи вказують та суд вважає, що відповідачка про відкриття провадження та про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, на що вказує поштове повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 112). Відповідачка своїм правом на заперечення проти позовних вимог не скористалася та відзив на позов не подала. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності відзиву відповідача, оглянувши письмові докази надані позивачем на виконання ухвали суду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 05.11.2020 [PERSON] уклала кредитний договір № 6665044732 з ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» ( ТОВ «ФК «ЦФР») ( а.с.8). За умовами якого п. 1.1. кредитодавець збов`язувався надати кредит у розмірі та умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. П. 1.2. кредит надавався на слідуючих умовах: сума кредиту - 20439,77 грн, строк кредиту - 36 місяців. Відповідачка прийняла умови кредитного договору та погодилася з тим, що підписаний нею паспорт кредиту № 5044732 ( а.с. з.б. 8-9) містить умови укладеного кредитного договору, а цей договір разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР», як кредитодавцем, та позичальником. Ознайомилася з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами, примірник цієї заяви і паспорт кредиту - отримала. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 відповідно до якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами (а.с.13-14). 21.03.2023 між АТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, у відповідності до умов якого, права вимоги за кредитним договором № 6665044732 перейшло до ТОВ «ЄАПБ» (а.с.15-17). Згідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 АТ «Таскомбанк» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги за кредитним договором № 6665044732 на суму заборгованості - 22090,68 грн, з яких : 16464,83 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 5623,93 грн загальна заборгованість по комісії ( а.с. 18). Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 6665044732 від 05.11.2020, станом 21.03.2023, наданого АТ « ТАСКОМБАНК» загальна заборгованість становить 22090,68 грн , з яких: 16464,83 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 5623,93 грн загальна заборгованість по комісії, оригінал якої надано позивачем для огляду на виконання ухвали суду від 15.05.2024. Позивач доєднав до матеріалів позову і власний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 6665044732 від 05.11.2020, який свідчить про те, що позивач не нараховував жодних штрафних санкцій з часу переходу грошового зобов`язання до них ( а.с.12). 12.09.2023 відповідачка здійснила одноразовий платіж у розмірі 1000,00 гривень, таким чином розмір заборгованості склав : 22090,68 - 1000,00 = 21090,68 гривень. Окрім зазначених вище кредитних зобов`язань відповідачка 17.01.2022 уклала договір про надання фінансового кредиту № 16233-01/2022 з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» ( а.с. 23-26). За умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі - 1200,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 15.02.2022. Умови та правила користування кредитними коштами викладено у договорі про надання фінансового кредиту та підписані відповідачкою за допомогою згенерованого електронного підпису у відповідності до вимог закону « Про електронну комерцію». Належну електронну копію такого договору позивач надав до суду через систему «Електронний суд». 13 січня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників ( а.с.27-29, 30). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 2550,00 грн, з яких: 1200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1350,00 - сума заборгованості за відсотками ( а.с.31). Зазначена сума заборгованості стверджена долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості ТОВ «Інвеструм Груп» ( наданим в системі «Електронний суд» позивачем) та розрахунком заборгованості ТОВ « ФК «ЄАПБ» долученим до позовної заяви та які вказують , що сума боргу розрахована станом на 13.01.2023 ( а.с. 32). Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведені норми закону та те, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 6665044732 від 05 листопада 2020 року та за кредитним договором № 16233-01/2022 від 17 січня 2022 року не виконала та наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а відтак суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved