Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

У лютому 2024 року ТОВ «Столичний комфорт» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якій просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням збитків від інфляції та 3% річних у загальному розмірі 84 462,52 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а ТОВ "Столичний Комфорт" є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно договору на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків та акту приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування. Відповідач, споживаючи надані позивачем послуги, не виконує своїх обов`язків щодо своєчасної оплати їх вартості, у зв`язку з чим за період з 31.05.2021 по 31.12.2023 по договору охорони та з 31.05.2021 по 31.12.2023 за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість у загальному розмірі 84 462,52 грн, яка складається з: суми боргу за послуги охорони 6 344,52 грн, збитків від інфляції - 2 404,15 грн, 3% річних - 492,79 грн., а також боргу за спожиті житлово-комунальні послуги - 51 641,39 грн., збитків від інфляції - 18 665,05 грн та 3 % річних - 3 102,73 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 22.02.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. 04.04.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач зловживає правом та безпідставно нараховує пеню та 3% річних незважаючи на те, що Указом Президента від 24.02.2022 за № 64/2022 заборонено нарахування штрафів, пені та інфляційних нарахувань за комунальні послуги. Позивачем не надано до суду копії Договору № 16Г/Б164/У від 25.05.2021 про надання послуг з обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території і Договору № 16Г/Б164/О від 25.05.2021 на компенсацію витрат на послуги охорони. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про суму боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно з поданих до суду копій Актів звірок вбачається збільшення суми оплат за надані житлово-комунальні послуги, однак сторонами не вносилося зміни до існуючих договорів № 16Г/Б164/У та № 16Г/Б164/О від 25.05.2021. Матеріали позивача не містять жодної компенсації за дні, коли через відсутність електроенергії послуги з «роботи ліфту», «освітлення місць загального користування» не надавалися під час «блекаутів». 23.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач правомірно нарахував відповідачеві заборгованість, оскільки у вересні 2022 року були внесені зміни до договору № 16Г/Б164/О, а у червні - до договору № 16Г/Б164/У. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] на підставі договору на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків, акту приймання передачі та статуту. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2021. 25.05.2021 між позивачем та відповідачем були укладені Договір № 16Г/Б164/У про надання послуг з обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території та Договір № 16Г/Б164/О на компенсацію витрат на послуги охорони. Відповідно до вказаних договорів розмір щомісячної плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 1 534,77 грн. за місяць, а вартість послуг з охорони - 175 грн. на місять. Позивач стверджує, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Закон встановлює презумпцію власника майна нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані із зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей, тощо. Положеннями ст.ст. 156,162 ЖК України закріплено, що власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У змісті позовної заяви позивач зазначає, що у відповідача за період з 31.05.2021 по 31.12.2023 по договору охорони та з 31.05.2021 по 31.12.2023 за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість у загальному розмірі 84 462,52 грн, яка складається з: суми боргу за послуги охорони 6 344,52 грн, збитків від інфляції - 2 404,15 грн, 3% річних - 492,79 грн., а також боргу за спожиті житлово-комунальні послуги - 51 641,39 грн., збитків від інфляції - 18 665,05 грн та 3 % річних - 3 102,73 грн. На підтвердження свої доводів позивачем до позовної заяви долучено: інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 6); копію договору № 17/07-О/1-2 (а. с. 8 - 10); копію Акту приймання-передачі житлового будинку для утримання та експлуатації (а. с. 11); копію статуту ТОВ «Столичний комфорт» (а. с. 12 - 19); довідку про наявність/відсутність заборгованості (а. с. 20); Акти звірки (а. с. 21, 22). Разом з тим, ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів наявності у відповідача заборгованості, у розмірі, який зазначений у позовній заяві, оскільки в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, що містить відомості щодо розміру нарахованих та сплачених сум здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Також позивачем не надано до суду доказів збільшення вартості послуг. Відсутність розрахунку заборгованості виключає можливість суду перевірити та встановити чи дійсно у відповідача наявна заборгованість за надані позивачем послуги за житлово-комунальні послуги за заявлений період та заявленою сумою боргу. Надані стороною позивача Акти звірки суд не приймає як належний доказ, оскільки з них не можливо встановити ким вони була складені та підписані. Отже, враховуючи те, що заявлена позивачем сума боргу, жодним доказом не підтверджена, в тому числі по періодам нарахованих сум до сплати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із тим, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed