Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Представник позивача\~адвокат \~Равлів М.І.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.04.2023 відповідно до власноруч написаної розписки відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 доларів США в інтересах його сім"ї в присутності [PERSON] та зобов`язався сплатити цю заборгованість до 01.06.2023. Проте, відповідачі не здійснювали своїх зобов`язань щодо сплати на користь позивача отриманих грошових коштів. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань позивач просить стягнути солідарно з них заборгованість за договором позики у розмірі 10000 доларів США. Представник позивача [PERSON] адвокат Равлів М.І.в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала відзив на позовну заяву, у якому вказує, що 17.04.2023 [PERSON] подала позовну заяву про розірвання шлюбу із [PERSON] , який було розірвано рішенням Теребовалянського районного суду від 23.05.2023 року. Відповідачу [PERSON] не було відомо про боргову розписку, вона не була присутня на момент укладення та підписання даної розписки. Жодних доказів того, що грошові кошти отримані інтересах сім`ї позивачем не надано. Просила взяти до уваги, що у рішенні суду про розірвання шлюбу встановлено, що впродовж останніх двох років [PERSON] та [PERSON] не проживали спільним сімейним життям, отже позичені грошові кошти не могли та не використовувались в інтересах сім"ї. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з розписки від 05.04.2023, [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Теребовлянським РВУМВС України 12.12.2000 р.) позичив гроші в сумі 10 тисяч доларів США в [PERSON] в присутності дружини [PERSON] , та зобов"язався повернути кошти до 01.06.2023. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед [PERSON] не виконав, гроші кошти у термін, вказаний в розписці, не повернув. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Як зазначається у до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц зазначено, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК, а також частини першої статті 1049 ЦК належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 10000 доларів США. З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] \~ на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3656 грн. сплаченого судового збору. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , то суд вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до висновку експерта від 26.04.2024 року №СЕ-19/120-24/2691-ПЧ за результатами почеркознавчої експертизи, підпис у розписці від 05.04.2023 року навпроти тексту " [PERSON] " виконанний не [PERSON] , а іншою особою. Як вбачається із Рішення Теребовлянського районного суду від 23 травня 2023 року по справі №606/686/23, яким розірвано шлюб між відповідачами, [PERSON] спільно із відповідачем [PERSON] не проживала, не вела спільного господарства, вони мали різні погляди на сімейні відносини, а тому вважала, що сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Позов подано до суду 19.04.2024 року. Відтак, позивачем не доведено, а в судовому засіданні не здобуто доказів того, що в присутності [PERSON] було здійснено підписання боргової розписки і, що договір було укладено [PERSON] в інтересах сім`ї, а тому в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] слід відмовити. Ухвалою суду від 18.01.2024 вжито заходів забезпечення позову, та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 6125282500:01:001:0565, площею 0,0609 га, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Довжанська сільська рада для індивідуального садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1370180561252 та земельну ділянку кадастровий номер 6125282500:01:001:0564, площею 0,0609 га, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Довжанська сільська рада, для індивідуального садівництва реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1327683661252, власником яких є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до\~ч.9,10\~ст.\~158\~ЦПК України,\~ У\~випадку залишення\~позову без\~розгляду,\~закриття провадження\~у справі\~або у\~випадку ухвалення\~рішення щодо\~повної відмови\~у задоволенні\~позову суд\~у відповідному\~судовому рішенні\~зазначає про\~скасування заходів\~забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено, тому слід скасувати заходи забезпечення позову.

Outcome: partial