Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

26.02.2024 року представник заявника [PERSON] адвокат Рябченко В.М. звернувся\~до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує, що відповідно до паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] , у якому прізвище заявника на російській мові зазначене як: « [PERSON] », тобто через літеру «е». Трудова книжка заповнена на російській мові, особисті дані заявника зазначені, як « [PERSON] , 1960 года рождения», тобто через літеру російської мови «и». Відповідно до відомостей трудової книги на ім`я російською мовою « [PERSON] , 1960 года рождения», в період часу з 1977 року по 1978 року, та з 1980 року по 1982 року, заявник працював в Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе, займаючи різні посади. Також, з 03.09.1982 року по 22.11.1994 року [PERSON] працював в Южноукраїнському філіалі автотранспортного об`єднання «Донбасенергостройтранс». 01.10.1988 року Южноукраїнський філіал автотранспортного об`єднання «Донбасенергостройтранс» перейменований у «Управління будівництва Южно-Української АЕС Автотранспортне підприємство», що підтверджуються відповідними даними з архівних довідок Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №04-02/280-375, №04-02/280-376 від 17.11.2020 року. З метою надання архівної довідки для уточнення відомостей працевлаштування заявника в Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе, а також з уточненням особистих даних вказаної особи, а саме виключення помилки в літері прізвища, 22.01.2024 року на адресу вказаного підприємства надіслано відповідний запит. Однак, згідно із відповіддю начальника архівного відділу Костянтинівського Металургійного заводу імені Фрунзе №05-01-31/6 від 23.01.2024 року, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, проведенням бойових дій на території Донецької області, документи з кадрових питань (особистого складу) підприємства евакуйовані та перебувають на збережені у безпечному місці (місце не зазначено). На даний час надання архівних довідок не можливе. Таким чином, отримати уточнюючу кадрову довідку у роботодавця - КМЗ ім.Фрунзе, для підтвердження трудового стажу та уточнення особистих даних заявник не має можливості. Зазначає, що на теперішній час [PERSON] позбавлений можливості ставити питання перед ПФУ про зарахування періоду його роботи з 06.07.1977 року по 10.11.1978 року, та з 10.11.1980 року по 18.03.1982 року, у цей період відомості які містяться у трудовій книжці з помилкою у прізвищі до загального страхового (трудового) стажу при призначенні пенсії, право на що встановлено нормами діючого законодавства, оскільки особисті відомості заявника на першій сторінці трудової книги зазначені з помилкою, та не представляється можливим отримати відповідну довідку від роботодавця у зв`язку із відсутністю можливості доступу до архіву підприємства. На підставі викладеного, заявник звертається до суду із даною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення вказаних фактів, які мають юридичне значення та породжують для нього право на зарахування страхового стажу, отриманого ним в період роботи при вирішенні питання про призначення пенсії. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, однак останній надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої\~особи Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як правонаступник Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області Троян О.С., у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду пояснення, у яких повідомляє про те, що 19.07.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис щодо припинення Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області. Зазначає, що до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявником необхідно надати докази того, що він, як передбачає Інструкція №58, звертався до останнього місця роботи із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці про його ім`я по батькові, а йому було відмовлено у внесенні таких змін або його заява залишилась без відповіді. Додає, що законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Отже, факт належності трудової книжки, виданої 06.07.1977 року впливає на пенсійне забезпечення заявника. Відтак, у судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу Пенсійного фонду у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Просить суд заяву [PERSON] в частині належності заявнику трудового стажу залишити без розгляду. Також, представником заінтересованої особи надано до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області, про що свідчить копія паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським МР УМВС України в Миколаївській області від 15.10.1998 року та внесено зміни Миколаївським РС УДМС України в Миколаївській області від 06.10.2015 року (а.с. 7-9). Також на стр. 2 у паспорті громадянина України зразка 1994 року, який видано [PERSON] зроблено запис на російській мові « [PERSON] », через літеру «е» (а.с. 7). Згідно з копії картки платника податків присвоєно реєстраційний номер [PERSON] наданий Державною фіскальною службою України РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 10). Також судом встановлено, що трудова книжка заповнена 06.07.1977 року та особисті дані заявника зазначені, як « [PERSON] » на російській мові, через літеру «и» (а.с. 10). Згідно з копії запису №1 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, зазначено, що [INFO] , [PERSON] трудового стажу не мав та був «Прийнятий Костянтинівським металургійним заводом імені Фрунзе в електроремонтний цех в групу електроніки учнем електрослюсаря» (а.с. 11). З копії запису №2 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, вбачається, що 01.01.1978 року, [PERSON] «Переведений електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю автоматичних теплових процесів електроремонтного цеху Костянтинівського металургійного заводу імені Фрунзе» (а.с. 11). Відповідно до копії запису №3 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, вказано, що 10.11.1978 року, [PERSON] «Звільнений Костянтинівським металургійним заводом імені Фрунзе у зв`язку із призовом до Радянської Армії» (а.с. 11). Згідно з копії запису №5 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, зазначено, що [INFO] , [PERSON] «Прийнятий в ЦЛМ електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю автоматичних теплових процесів електроремонтного цеху Костянтинівського металургійного заводу імені Фрунзе, 3 розр.» (а.с. 11). Копією запису №6 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, зазначено, що 01.11.1981 року, [PERSON] «Переведений електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю 4 розр. центральної лабораторії метрології» (а.с. 11). Відповідно до копії запису №7 у трудовій книжці від 06.07.1977 року, яка заповнена російською мовою, зазначено, що [INFO] , [PERSON] «Звільнений із заводу по виїзду на ударне будівництво» (с. 11). Отже, записи №1, №2, №3, №5, №6, №7 у трудовій книжці від 06.07.1977 року зроблені чітко, без виправлень та не містять неточностей. Таким чином, згідно з відомостей трудової книги від 06.07.1977 року на ім`я російською мовою « [PERSON] , 1960 года рождения», в період часу з 1977 року по 1978 року, та з 1980 року по 1982 року, заявник працював в Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе, займаючи різні посади. Відповідно до копії тієї ж трудової книги, з 03.09.1982 року по 22.11.1994 року [PERSON] працював в Южноукраїнському філіалі автотранспортного об`єднання «Донбасенергостройтранс». Так як, 01.10.1988 року Южноукраїнський філіал автотранспортного об`єднання «Донбасенергостройтранс» перейменовано у «Управління будівництва Южно- країнської АЕС Автотранспортне підприємство» (а.с. 12-13). Окрім інформації в трудовій книжці, відомості щодо місця праці заявника в Южноукраїнському філіалі автотранспортного об`єднання «Донбасенергостройтранс», з послідуючим його перейменуванням, підтверджуються відповідними даними з історичної довідки орендованого автотранспортного підприємства «ПІВДЕНБУДТРАНС» та архівних довідок Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №04-02/280-375 від 17.11.2020 року, №04-02/280-376 від 17.11.2020 року (а.с. 13, 14, 15). Заявник зазначає, що з метою надання архівної довідки для уточнення відомостей працевлаштування його в Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе та уточнення особистих даних останнього, а саме виключення помилки в літері прізвища, 22.01.2024 року на адресу даного підприємства надіслав відповідний запит (а.с. 16-17). Згідно із наданої інформації начальника архівного відділу Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області Швинді Н. №05-01-31/6 від 23.01.2024 року, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, проведенням активних бойових дій та загострення ситуації на території Донецької області, на виконання п.3 протоколу апаратної наради заступника голови Донецької облдержадміністрації Костюніної Ю. від 25.07.2022 року №01/07-22, відповідно до Порядку забезпечення евакуації, зберігання та знищення документів в умовах особливого періоду (наказ Міністерства юстиції України №319/5 від 17.10.2019 року), наказу начальника Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 15.07.2022 року №3-н, архівні фонди ліквідованих підприємств - документи з кадрових питань (особистого складу) евакуйовані та перебувають на збережені у безпечному місці. На даний час надання архівних довідок не можливе (а.с. 18). Враховуючи вище викладене, документи з кадрових питань (особистого складу), які евакуйовані та перебувають на збережені, місце не зазначено, у зв`язку з цим заявник не має можливості отримати уточнюючу кадрову довідку у роботодавця - КМЗ ім.Фрунзе, для підтвердження трудового стажу та уточнення його особистих даних, а тому у позасудовий спосіб вирішити дане питання [PERSON] не може. Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні прізвища заявника в документі, що посвідчує його особу, (« [PERSON] »/ « [PERSON] ») із написанням прізвища у трудовій книжці від 06.07.1977 року ( [PERSON] »), судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу (« [PERSON] »). Таким чином, в трудовій книжці від 06.07.1977 року записи було заповнено російською мовою. Судом встановлено, розбіжності у написанні прізвища заявника у документі, що посвідчує його особу, із трудовою книжкою від 06.07.1977 року. Відповідно до ч. ч. 1-4\~ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.1 п. 6\~ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦПК України\~заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Згідно ч 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року\~трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж та характер виконуваної роботи. Таким чином, всі вищевказані записи у трудовій книжці від 06.07.1977 року (а.с. 10-13) відповідають вимогам чинної на час внесення запису «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року №252). Відповідно до пунктів 2.11 та 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, від 29.07.1993 року №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Відповідно до пункту 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 року №58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дат народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Аналогічний порядок внесення змін до трудових книжок працівників зазначено №227/06/186- 16 від 04.07.2016 року, а саме: «Пунктом 2.13 Інструкції встановлено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Іншого Інструкцією не передбачено.» Відповідно до п.26\~Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»\~якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вбачається, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст. 315 ЦПК\~України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому\~ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно зі\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Краматорської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області входить до територій, на яких ведуться бойові дії. Також, згідно із наданої інформації архівного відділу Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області №05-01-31/6 від 23.01.2024 року, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, архівні фонди ліквідованого підприємства - документи з кадрових питань (особистого складу) евакуйовані та перебувають на збережені у безпечному місці та на даний час надання архівних довідок не можливе, місце збереження не зазначено. У зв`язку з цим вирішити питання внесення необхідних записів у трудову книжку у позасудовому порядку заявник не може. Враховуючи, що встановлення факту, що має юридичне значення, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про встановлення факту, що записи у трудовій книжці від 06.07.1977 року знайшли своє підтвердження про період роботи [PERSON] з 06.07.1977 року по 10.11.1978 року, та з 19.12.1980 року по 18.03.1982 року в Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе. Отже, [PERSON] через свого представника адвоката Рябченка В.М. звернувся до суду із даною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення вказаних фактів, які мають юридичне значення та породжують для заявника право на зарахування страхового стажу, отриманого ним в період роботи при вирішенні питання про призначення пенсії. Що стосується доводів у поясненні зацікавленої особи про наявність іншого (позасудового) порядку внесення виправлень до трудової книжки заявника та необхідним зверненням [PERSON] до останнього місця роботи його із заявою щодо змін запису у трудовій книжці, а також щодо належності заявнику трудового стажу, то в цій частині суд не погоджується з ними, оскільки застосування положень п.п. 2.6, 2.8 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року №58, неможливе у зв`язку з ліквідацією підприємства (без правонаступників), яке внесло відповідний запис у трудову книжку [PERSON] , а також відсутністю законодавчого механізму внесення змін або виправлень до трудових книжок відповідними архівами, оскільки документи з кадрових питань підприємства були евакуйовані і перебувають у безпечному місці та на даний час надання архівних довідок не можливе, місце збереження архівного відділу невідоме (відповідь Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області №05-01-31/6 від 23.01.2024 року). Судом приймається до уваги, що норми ст.ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заявлених вимог. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved