Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Смекаліною Л.Т.. Залиття квартири сталося з квартири [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище. За фактом залиття, ЖБК «Річковик-2» було складено відповідний Акт від 20.09.2023 року, у якому було зазначено, що було проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на 5 поверсі 10 - поверхового будинку 1990 року побудови, складається з 2-х кімнат. У результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено: Розрив підходящого патрубка системи холодної води. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стало: виток води з розірваного гнучкого патрубка підходящої системи після запірної арматури, яка у підпорядкування власника квартири [ADDRESS] . У зв`язку з залиттям, позивачка звернулася до ТОВ «Центр незалежної оцінки» для оцінки завданої шкоди. Згідно висновку експерта, вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] становить 204 000,00 грн.. Окрім того, [PERSON] понесла витрати за проведення незалежної оцінки матеріальних збитків у розмірі 9 500,00 грн., а відтак позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 204 000,00 грн., проведення незалежної оцінки матеріальних збитків у розмірі 9 500,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 250, 00 грн., а також судовий збір. Згідно ухвали судді від 22.01.2024 було визначено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 11.04.2024 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Нефедова Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що зазначена позивачкою вартість відновлювального ремонту та вартість проведення незалежної оцінки матеріальних збитків не відповідає фактичному обсягу завданої залиттям шкоди. Крім того, син відповідача з моменту залиття квартири позивачки намагався урегулювати питання мирним шляхом, проте, від самої позивачки не було жодної реакції, вона уникала спілкування і відмовлялась від добровільного відшкодування відповідачем завданої шкоди. А тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ухвали постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 14.05.2024 року було витребувано від позивача фотокопії, що були здійснені при візуальному огляді житла. На виконання ухвали суду від представника позивачки - адвоката Хлівного Я.М. надійшли витребувані докази. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Хлівний Я.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Нефедов Ю.М. у судовому засіданні щодо вимог позовної заяви заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Смекаліною Л.Т.. 20.09.2023 року сталося залиття вище зазначеної квартири, власником квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] . Відповідно до Акту №20/09 від 20.09.2023 року складеного комісією у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого Головою правління ЖБК «Річковик-2» Яківець В.О., про те, що 20.09.2023 року було проведено обстеження квартира [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на 5 поверсі 10 - поверхового будинку 1990 року побудови, складається з 2-х кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття у квартирі [ADDRESS] пошкоджено: 1) Ламінат двох кімнат. 2) Шпалери двох кімнат, стіни і стеля частково + частково вхідний коридор. 3) Міжкімнатні двері 2 шт., двері у ванну кімнату 1 шт. (всі двері одного формату). 4) Частково стеля ванної кімнати, зі сторони дверей. 5) Балконні дерев`яні двері 1 шт. 6) Гардероб лімант, шпалери на стелі, 4 стіни та низ меблів. У результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено: Розрив підходящого патрубка системи холодної води. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стало: виток води з розірваного гнучкого патрубка підходящої системи після запірної арматури, яка у підпорядкування власника квартири [ADDRESS] . Рекомендовано провести ремонт. Опис обсягу заподіяної шкоди: 1. Кімнати 13,6 та 1 1,2 кв. м - заміна ламінату та його підложки, заміна шпалер за потребою та їх грунтування, фарбування, усунення грибка при його наявності, заміна міжкімнатних дверей з коробкою 2шт (фурнітуру переставляємо зі старих дверей), заміна балконної двері на аналогічну б/в. (Обсяг завданої шкоди). 2. Коридор 3,92 кв. м - заміна шпалер за потребою та їх ґрунтування, фарбування, усунення грибка при його наявності. (Обсяг завданої шкоди) 3. Гардеробна 4.76 кв. м - зачистка вздутої фарби, фарбування, розбірка збірка шафи для реставрації пошкодженої деталі самої шафи. (Обсяг завданої шкоди) 4. Ванна 1,25 кв. м (частково) - заміна дверей з коробкою 1 шт. (фурнітуру переставляємо зі старих дверей), зачистка пошкодженої частини стелі, ґрунтування, фарбування, усунення грибка при його наявності. (Обсяг завданої шкоди) Згідно із висновком експерта про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] було проведено огляд квартири та виявлено відповідні пошкодження та сліди залиття. загальна вартість яких становить 204 000,00 грн.. Більш точний опис оздоблювальних робіт наведено у кошторисі. Дослідивши вказаний висновок експерта, враховуючи ту обставину, що судом було з`ясовано у представника відповідача необхідність призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, у зв`язку з незгодою сторони відповідача з розміром визначеної шкоди, однак отримано категоричну відмову від проведення повторної експертизи, а відтак, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не спростовано доводи позивача та бере за основу при вирішенні даної справи, висновок експерта, наданий позивачкою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві приватної власності, відбулось з квартири квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 177 ЖК Української РСР громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимога позивачки про відшкодування шкоди, а саме вартість відновлювального ремонту підлягає до стягнення у розмірі 164 727, 35 грн.. При цьому, судом не враховується рахунок №9 - розмір прибутку, рахунок №10- кошти на покриття адміністративних витрат будівельної організації, а також вартість податку на додану вартість. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивачкою було оплачено вартість проведення незалежної оцінки збитків для визначення розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 9 500, 00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до Акту про надану правову допомогу №1 від 30.12.2023 позивачка понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 10 250,00 грн., до виконаних робіт входить консультація, підготовка позовної заяви, підготовка адвокатських запитів та підготовка клопотань, як на підтвердження додано квитанцію №3170445 від 30.12.2023 року. Таким чином, оскільки при зверненні до суду позивачкою було заявлено вимогу про стягнення витрат понесених на оплату правничої допомоги Адвоката в розмірі 10 250,00 грн., суд вважає за доцільне дану вимогу задовольнити. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір розмірі 1 647,27 грн..

Outcome: partial