Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 29 вересня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області , про що складено відповідний актовий запис № 4189. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. 10 листопада 2022 року рішенням Київського районного суду м. Полтави шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, так як спільне подружнє життя між нами не склалося. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] залишився на вихованні та утриманні позивачки, які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та у її вихованні не приймає участі. Позивачка офіційно працевлаштована, має постійний стабільний дохід, в зв`язку з чим має можливість забезпечити належні умови проживання та виховання дитини, а тому просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Беспала Т.С. в судове засідання не з`явилися, але подала суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, а справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сакун І.А. в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, але письмово просили розглянути справ у їх відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2017 року між ним позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 4189, який рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.11.2022 року було розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] залишився на вихованні та утриманні позивачки . Згідно копії довідки № 23-39/10/553, виданої 09 серпня 2023 року Кегичівською селищною радою Харківської області, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с.18). Даний факт підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 18 січня 2023 року (а.с.14-15). Відповідно до довідки Кегичівської селищної ради [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Власником даної квартири являється мати позивачки - [PERSON] згідно договору купівлі продажу від 04.09.2019 року, р. № 3807 (а.с.23). Згідно довідки КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» Харківської міської ради від 07.09.2023 року № 683/0/523-23 неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців КНП «МДКЛ №19» з січня 2019 року. Дитиною опікуються мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Обов`язки по догляду, лікуванню дитини виконуються в повному обсязі. Батько [PERSON] на прийом до медустанови з дитиною не з`являвся, станом дитини не цікавився (а.с.20). У відповідь на запит КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 414 Харківської міської ради № 01-27/33 від 27.09.2023 року повідомив, що батько дитини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , до 24.02.2017 року жодного разу не з`являвся в ЗДО, не цікавився освітнім процесом , не підтримував зв`язок з вихователем, батьківські збори не відвідував. Піклуванням про виховання дитини займались мати та бабуся дитини (а.с.21). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачка працює та отримує дохід, з якого відраховуються страхові внески (а.с.39-43). Відповідно до Висновку Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради від 27.05.2024 року № 233 вважають за доцільне визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.112). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.(160 СК України). Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Отже, з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дитини, а не стосунків батьків, виконання сторонами своїх батьківських обов`язків, віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, можливості батьків щодо створення найліпших умов для виховання, суд, за встановлених обставин, вважає, що саме мати малолітньої дитини створює належні умови для її повноцінного виховання та розвитку, дбає про дитину в належний спосіб. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, взаємну прихильність матері та дитини, те, що позивачка опікується сином, створює належні умови для його повноцінного розвитку та виховання, має для цього можливості, на що не заперечує відповідач, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини [PERSON] , суд вважає за доцільне визначити місцем проживання останнього - місце проживання його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved