Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

31 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Городок Я.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Вишгородським районним судом Київської області від 29 травня 2024 року було позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] задоволено частково. Вказаним рішенням суду вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, однак позивачем у зв`язку з розглядом справи були також понесені витрати на професійну правову допомогу у зазначеному розмірі, на підтвердження чого в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України нею долучені докази щодо розміру цих витрат. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, від представника позивача адвоката Городок Я.В. до суду надійшла заява, в якій просить розгляд заяви ухвалення додаткового рішення проводити без участі позивача та її представника. Вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України,\~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У судовому засіданні від 29.05.2024 року представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зазначила, що нею будуть подані докази щодо розміру судових витрат понесених позивачем в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 29 травня 2024 року рішенням Вишгородським районним судом Київської області позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] про\~стягнення грошових\~коштів задоволено частково. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернулась через підсистему «Електронний суд» 31.05.2024 року, отже у строк та порядку установленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. До судових витрат Закон відносить судовий збір та витрати пов`язані із розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на правничу допомогу відносяться до витрат пов`язаних із розглядом справи. Установлено, що питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 29.05.2024 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення грошових коштів, не вирішено. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у суду наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення грошових коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В такому випадку, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається із заяви про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 гривень, долучивши до заяви: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 27 від 01.01.2023 року, додаткову угоду №1 до договору № 27 про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2023 року, рахунку на оплату № 20240529 від 29.05.2024 року, акту до договору № 27 про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2023 року, звіту адвоката про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2023 року, квитанції від 30.05.2024 року. Загальна вартість 10\~000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). За таких обставин, враховуючи вищенаведене та подані суду документи, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнено документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, а саме 5\~575,89грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених судових витрат 10 000, 00 грн.) * 112\~857,51 грн. (розмір задоволених позовних вимог) /202 402,64 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 5\~575,89грн.

Outcome: approved