Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати боргову розписку від 28.10.2015р. укладену між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі такою, що припиненою, у зв`язку з фактичним виконанням [PERSON] ; визнати недійсним Договір відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2020р., укладений в простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2015 році [PERSON] (чоловік [PERSON] , який помер [INFO] ) і [PERSON] (дружина [PERSON] ) знадобились кошти у розмірі 3500 доларів США на операцію близької людини, однак особистих заощаджень у родини не було, тому вони були змушені взяти ці кошти у борг. Так, 28.10.2015р. між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики в простій письмовій формі. Згідно умов Договору [PERSON] передав, а [PERSON] і [PERSON] солідарно прийняли грошову суму у розмірі 98 298 гривень, що в еквіваленті складало 4300 доларів США зі строком повного погашення не пізніше 28.10.2016 року. З метою забезпечення зобов`язання було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим № 4534, предметом якого виступила трикімнатна квартира [ADDRESS] , яка належала по [PERSON] і [PERSON] . В той же день, на вимогу [PERSON] , під впливом омани, відповідачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] були складені дві окремі розписки від 28.10.2015р. про отримання нібито по 3500 доларів США кожним. Проте, реально позивач та її чоловік отримали разом 3500\~доларів США на двох. Але договір складено на 4300 доларів США, з яких 800 доларів США зі слів [PERSON] це відсотки і послуги на оновлення документів на квартиру, оскільки після підписання цієї угоди правоустановчі документи на квартиру передані [PERSON] . У зв`язку з цим в договорі позики і була зазначена загальна сума - 4300 доларів США. Після укладання вказаних договорів [PERSON] і [PERSON] почали виконували належним чином умови п. 4 Договору позики, яким встановлено право позикодавця на отримання один раз на місяць процентів з фіксованою процентною ставкою 3% на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). За умовами даного договору позики позивач з чоловіком сплатила по 129 доларів США протягом 3 місяців: 28 листопада 2015 року, 28 грудня 2015 року, 28 січня 2016 року. Кошти передавались [PERSON] , який діяв за дорученням [PERSON] і був присутній під час укладання зазначених договорів та в усному порядку [PERSON] у їх присутності доручив йому приймати гроші в повернення позики. В лютому 2016 року подружжя [PERSON] звертались безпосередньо до [PERSON] в телефонному режимі з проханням надати розписку про отримання ним коштів, але той відмовив і зазначив, щоб вони продовжувала сплачувати кошти його представнику [PERSON] , оскільки вони зараховуються в рахунок погашення заборгованості. Така поведінка позикодавця почала турбувати родину [PERSON] , оскільки ще 29.10.2015р., тобто на наступний день після укладання договору, він несподівано направив на їх адресу повідомлення про порушення основного зобов`язання та вимогу про його усунення і після цих подій запевняв, що це помилково і просив повернути вказану вимогу. З урахуванням наявності отриманого нібито помилкового повідомлення, прийом платежів [PERSON] , який відмовився надавати довіреність за якою він діяв приймаючи платежі, ухилення [PERSON] від зустрічі та спілкування лише по телефону, відсутність останнього за місцем його проживання, яке зазначено в договорі позики і іпотеки, відмова в наданні відповідної розписки безпосередньо [PERSON] , вже в лютому 2016 року почало їх дуже сильно турбувати. [PERSON] і [PERSON] почали сприймати такі дії [PERSON] , як штучне створення умов для втрати ними житла. В лютому 2016 року вони почали вимагати від [PERSON] прийняти повне погашення суми боргу та повернення правовстановлюючих документів на квартиру, але останній вимагав сплатити йому 14 000 доларів США, або він забере їх квартиру, хоча за договором сума позики складала 4300 доларів США, з яких: 3500 доларів США реальна отримана сума позики, а залишок у розмірі 800 доларів США, як пояснили позивачці і її чоловіку, це відсотки і послуги оновлення документів на квартиру. Суму в розмірі 800 доларів США родина Ляшенків фактично на руки не отримували, хоча підписала договір позики і іпотечний договір на повну суму. 22.02.2016р. [PERSON] і [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Лавінди Н.О. із заявою про прийняття на депозит грошових коштів на виконання обов`язку перед кредитором і іпотекодержателем, отримали відповідь про можливість прийняття суми на депозит за умови оплати послуг нотаріуса в 2000 гривень та внесення всього боргу в сумі 98 298 грн., що еквівалентно 4300 доларів США. 01.03.2016р. родиною Ляшенків було внесено суму на депозит приватного нотаріуса щодо повного погашення боргу в розмірі 98 298 гривень та сплачено нотаріальні послуги, де нотаріусом вчинено нотаріальну дію і в письмовому вигляді повідомлено [PERSON] про внесення суми на депозит та можливості їх отримати. 23.03.2016р. [PERSON] звертається із заявою до нотаріуса і отримує з депозиту повну суму боргу в розмірі 98 298 гривень. Тобто, Позивачем та її чоловіком повернуто всі кошти, які вони реально отримали від [PERSON] у розмірі 3500 доларів США, а також 800 доларів США які були вказані у договорі позики, але фактично отримані ними не були. Отже, [PERSON] та її чоловіком повністю виконанні умови договору позики. Враховуючі противоправні дії [PERSON] , в 2016 році [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання прострочення кредитора, про визнання договору позики в частині недійсним, визнання договору позики таким, що виконаний належним чином і в повному обсязі, про розірвання договору іпотеки, про витребування правовстановлюючих документів на квартиру з чужого незаконного володіння (цивільна справа № 644/4885/16-ц). Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р. позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] задоволено частково. Визнано Договір позики, укладений 28.10.2015р. між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] , [PERSON] (Позичальниками) в простій письмовій формі, - таким що припинений, у зв`язку з його виконанням [PERSON] , [PERSON] (Позичальниками). Визнано недійсними п.п. 4, 4.1., 4.2., 7, 11, 12, 16 Договору позики від 28.10.2015р. між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] , [PERSON] (Позичальниками). Визнано Договір іпотеки, що укладений 28.10.2015р., між [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавцями) та [PERSON] (Іпотекодержателем) та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Лавіндою Н.О., за реєстраційним номером 4534, припиненим, у зв`язку із повним та належним виконанням боргового зобов`язання. Скасовано заборону, накладену на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., на підставі договору іпотеки, що укладений між [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавцями) та [PERSON] (Іпотекодержателем) від 28.10.2015 року, та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстраційним номером 4534, та виключено вказане майно з Державного реєстру обтяжень. Витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] правовстановлюючі документи: договір дарування на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 05.11.2002 року за реєстраційним номером 2-4199. В частині вимог [PERSON] , [PERSON] про визнання прострочення кредитора відмовлено. Постановою Апеляційного\~суду Харківської\~області від\~28.03.2018р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р. в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними п.п. 4, 4.1., 4.2., 7, 11, 12, 16 Договору позики від 28.10.2015р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] скасовано та постановлено нове судове рішення, яким в задоволенні цих вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного\~Суду від\~24.10.2018р. касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р. в не скасованій частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2018р. залишено без змін. Вищенаведені обставини встановлені під час розгляду справи № 644/4885/16-ц, про що також вказано в мотивувальній частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р., зокрема, під час допиту у якості свідка позивача [PERSON] , який підтвердив суду наступні обставини: «Що дуже були потрібні кошти на лікування близької людини і він звернувся до малознайомого [PERSON] . Укладаючи договір реально отримав на руки кошти в сумі 3500 доларів США на двох, а договір позики склали на 4300 доларів США, 800 доларів США зі слів [PERSON] це були відсотки і послуги оновлення документів на квартиру. Він підписав договір, в рахунок погашення отриманих коштів проводив ремонт в квартирі [PERSON] , який його одразу при укладанні угод попередив, що розрахунки проводити з [PERSON] , а потім він приїде та прийме роботу. Він зустрічався з [PERSON] і передавав йому кошти, по 130 доларів, потім вирішив погасити більше, просив скласти нотаріальну розписку. Чотири місяці він намагався зустрітись особисто з [PERSON] , але як йому пояснював [PERSON] , й сам [PERSON] по телефону, він був у Києві, обіцяв коли повернеться все оформить. Потім він отримав лист щодо наявності заборгованості, по телефону його запевнив [PERSON] , що це помилка. Коли приходив до нотаріуса Лавінди Н.О. випадково зустрів [PERSON] та [PERSON] , де домовились зустрітись у нотаріуса і оплатити всю суму за договором, однак зустріч не відбулась, бо [PERSON] не приїхав на цю зустріч. В подальшому нотаріус відкрила рахунок і внесла кошти в сумі 98298 грн., що еквівалентно 4300 доларів США. Після цього він шукав [PERSON] , мав намір забрати у нього документи на квартиру, але дізнався, що останній в розшуку». Також, в рамках зазначеної справи 26.06.2017р. було допитано у якості свідка [PERSON] , якого доставлено в судове засідання із ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та який надав суду наступні пояснення: «Він з квітня 2016 року знаходиться під вартою у СІЗО. Дійсно складав відповідні розписки та приймав від [PERSON] і [PERSON] кошти за дорученням [PERSON] . Зазначав, що безпосередньо у нього з родиною [PERSON] договорів немає, але саме під час укладання договору позики та договору іпотеки [PERSON] казав в його присутності [PERSON] про необхідність проводити оплату йому, можливо й була довіреність від [PERSON] складена на його ім`я. Копії розписок, які наявні в матеріалах справи дійсно складав він, отримуючи кошти від [PERSON] . Також зазначав, що [PERSON] за адресою по [ADDRESS] не проживав, а був лише зареєстрований, квартира перебувала в стані ремонту, там проживати не можливо, знає, що між [PERSON] та [PERSON] були якісь домовленості щодо проведення позивачем ремонту в рахунок оплати отриманої суми боргу» В розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлені вищенаведені обставини, не підлягають доведенню у цій справі. На цьому противоправні дії [PERSON] не закінчились, оскільки знаючи про наявність вищенаведеного судового рішення, яке набуло законної сили, і повного погашення заборгованості за Договором позики від 28.10.2015р., бо отримані ним через депозит нотаріуса, 09.12.2020р. між [PERSON] і [PERSON] укладається Договір відступлення права вимоги (цесії). Згідно умов договору цедент відступив право вимоги за борговою розпискою від 28.10.2015р., складеною [PERSON] , на суму 3500 доларів США, тобто зобов`язання які були виконані боржником у повному обсязі, про що свідчить наведені судові рішення. Проте, в розписці від 28.10.2015р. не було зазначено про строки повернення цих коштів, бо всі умови повернення коштів зазначались в Договорі позики від 28.10.2015р., укладеного між всіма сторонами ( [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ) Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Outcome: approved