Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

25.04.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 2» на його користь відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на ті обставини, що 13.12.2023 в м. Харкові приблизно об 12 год. 30 хв. по пр. Ювілейному, 45-А сталося ДТП за участі транспортних засобів «Tesla Model 3» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Тролейбус Богдан», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/13496/23 від 22.01.2024 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Позивачем було замовлено висновок транспортно-товарознавчого дослідження № 25982 від 14.02.2024 про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ. Відповідно до висновок транспортно-товарознавчого дослідження № 25982 від 14.02.2024: ринкова вартість транспортного засобу «Tesla Model 3» д.н. [NUMBER] становить - 1135857 грн. 93 коп.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Tesla Model 3» д.н. [NUMBER] становить - 293012 грн. 40 коп. На момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Тролейбусне депо № 2», що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова по справі від 22.01.2024. Окрім того, ДТП він скоїв на тролейбусі, тобто під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. На думку позивача, КП «Тролейбусне депо № 2», як роботодавець, завдану шкоду зобов`язаний відшкодувати позивачу в повному обсязі, а саме вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Tesla Model 3» д.н. [NUMBER] в розмірі - 293012 грн. 40 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Tesla Model 3» д.н. [NUMBER] , в розмірі 293012 грн. 40 коп.; а також витрати на виготовлення висновку транспортно-товарознавчого дослідження № 25982 від 14.02.2024 в розмірі 5452 грн. 42 коп., витрати на евакуацію автомобіля на СТО в сумі 1200, моральну шкоду в розмірі 10000 грн та судовий збір в розмірі 3096 грн. 65 коп. Ухвалою суду від 29.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Третя особа пояснень щодо позову також не надав. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 у справі № 643/13496/23 судом було встановлено, що 13 грудня 2023 року о 12 годині 30 хвилин водій [PERSON] , рухаючись по пр-ту Ювілейному, 45А в м. Харкові, керуючи тролейбусом «Богдан», державний номерний знак [NUMBER] , під час об`їзду автомобіля Tesla Model 3, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів. Тим самим водій [PERSON] порушив вимоги п.\~13.3\~Правил дорожнього\~руху України, згідно з якими: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Унаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічних пошкоджень, було завдано матеріальних збитків. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. Згідно з положеннями ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.\~82\~ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно висновку транспортно-товарознавчого дослідження № 25982 від 14.02.2024: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ», виконаного 14.02.2024 експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Tesla Model 3, державний номерний знак [NUMBER] , становить 293012 грн. 40 коп. Позивачем сплачено вартість проведення експертизи складає 5452, 42 грн., що підтверджено квитанцією №9327-5447-1035-3005. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст.\~1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Як було вище зазначено, судом було встановлено, що ДТП 13.12.2023 об 12-30 год. сталася з вини [PERSON] , який керував тролейбусом, виконуючи свої трудові обов`язки як водій КП «Тролейбусне депо №2». Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Оскільки законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, а відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини, суд вважає що відповідно до ст.\~1172\~ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну з вини [PERSON] повинен нести її роботодавець КП «Тролейбусне депо №2». Згідно ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ч. ч. 1-3 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Майновою шкодою є, зокрема, завдані потерпілій особі матеріальні збитки (витрати на усунення шкоди). Одним з видів визначення майнової шкоди є проведення експертної оцінки розміру шкоди, яка визначається спеціалістом, виходячи з наявних пошкоджень та обсягу робіт і матеріалів, необхідних для виконання ремонту і відновлення автомобіля до попереднього стану (так званий розрахований розмір шкоди як визначена вартість пошкодженого або втраченого майна або як вартість необхідного для відновлення пошкодженої речі ремонту). Така шкода визначається, наперед, за розрахунками, виконаними за спеціальною методикою, і може бути визначена з урахуванням зносу транспортного засобу та/або без урахування зносу. Другим видом визначення заподіяної шкоди є обчислення реально понесених потерпілою особою матеріальних збитків, тобто дійсних витрат на відновлення пошкодженого майна (реальні збитки). Реальними збитками є матеріальні витрати потерпілого, які він вимушений понести і вже поніс для відновлення пошкодженого майна, і які б він не ніс у разі, якби майно не було пошкоджене. Позивачем заявлено вимоги про відшкодування йому шкоди, розмір якої розрахований як вартість необхідного для відновлення пошкодженої речі ремонту на підставі розрахунків, виконаних за спеціальною методикою. Отже, згідно приписів ст. ст. 1166, 1188, 1192\~ЦК України позивач має право на повне відшкодування завданої їй в даній ДТП матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому майна (автомобіля), в тому числі на відшкодування всіх завданих збитків. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків, які у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Отже, оскільки внаслідок неправомірних дій працівника відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, вартість відновлювального ремонту - 293012 грн. 40 коп. Крім того, встановлено, що [PERSON] сплачено за послуги експертного дослідження 5452,42 грн., що було необхідним для визначення розміру завданої шкоди. Також, встановлено, що [PERSON] сплачено за послуги евакуатора 1200,00 грн., що було необхідним для визначення розміру завданої шкоди. Враховуючи вартість відновлювального ремонту та витрати на проведення експертного дослідження з КП «тролейбусне депо №2» на користь позивача слід стягнути 299664, 82 грн. матеріальної шкоди. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані, інший розмір шкоди ним не доведено. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснено у п.п.3, 5 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. За викладених представником позивачів обставин на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживав заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін звичного способу життя у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, а також моральних страждань, суд вважає розмір відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. позивачу справедливим та співмірним. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з КП «Тролейбусне депо №2» на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 299664, 82 грн. та моральної шкоди 10000 грн. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3096, 65 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved