Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] (зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ) в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 жовтня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3107. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою суду від 20.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження. 18.06.2024 позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. 18.06.2024 представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги відповідач визнає, просить шлюб розірвати. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3107, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] , виданий 08.10.2016, проте міцної сім`ї не створили. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2017. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат та з врахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved