Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом через свого представника адвоката Островську О.В. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначила, що 28 листопада 2008 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У березні 2022 року року, внаслідок військової агресії, відповідачка з дочкою виїхали до Німеччини, де знаходяться до теперішнього часу. З того часу стосунки та взаєморозуміння між подружжям перестали існувати, кожен з них почав жити власним життям, налагодити відносини сторони не намагаються, тому прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що подальше існування сім`ї неможливе, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав та свобод. Представник позивача просила розірвати шлюб. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно\~свідоцтва про\~шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано 28 листопада 2008 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, \~що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 425. Після укладення шлюбу, відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 30.12.2008, актовий запис № 1497. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved