Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] . На момент народження дитини батьки в шлюбі не перебували. 29.12.2020 реєстрація народження малолітнього в органах РАЦС відбулася на підставі ст. 135 СК України. У червні 2021 року громадянин Сирійської Арабської Республіки [PERSON] та громадянка [PERSON] звернулися до відділу РАЦС із заявою про встановлення батьківства, що передбачено вимогами ст.. 126 СК України. 15.06.2021 до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо малолітнього [PERSON] . В інформації вказувалося, що мати [PERSON] не виконує рекомендації лікарів по догляду за дитиною, малолітній має вроджені вади серця. Дитина потребує оперативного лікування, але мати ігнорує рекомендації лікарів. Така позиція матері, на думку лікарів, несе реальну загрозу життю та здоров`ю дитини. Родину відвідано за місцем проживання та з`ясовано наступне. Громадянка [PERSON] зареєстрована в м. Києві, але ніколи там не проживала. Власного житла не має, постійно винаймає житло. Громадянин [PERSON] не є біологічним батьком дитини, з дитиною не проживає та не утримує, місце його проживання або перебування їй невідоме. З матір`ю була проведена бесіда профілактичного характеру. 22.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] , працівниками правоохоронних органів була виявлена покинута матір`ю малолітня дитина [PERSON] , про що складений АКТ органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Дитину було влаштовано до реанімаційного відділення Черкаської міської дитячої лікарні, оскільки на момент виявлення дитина перебувала в край важкому стані. 29.06.2021 громадянка [PERSON] виявила бажання бути поряд із сином. Після виписки з лікарні мати разом з малолітнім [PERSON] почала переховуватися, постійно змінювала місце проживання. 17.02.2022 до служби у справах дітей Черкаської міської ради повторно надійшло повідомлення КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо малолітнього [PERSON] . В інформації вказано, що дитині проведено оперативне втручання в ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії». Мати рекомендації лікарів щодо постійного прийому препаратів не виконує, що є загрозою. 01.07.2022 спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради спільно з працівниками правоохоронних органів, лікарем-педіатром проведено оцінювання рівня безпеки дитини, за результатами якого висновок щодо рівня безпеки дитини визнано небезпечним. На момент проведення оцінювання встановлено, що умови проживання жахливі, відсутні продукти харчування та ліки. Лікар повідомив, що дитина потребує негайної госпіталізації, оскільки не отримує необхідного постійного лікування. Малолітній у супроводі матері [PERSON] направлений до Черкаської міської дитячої лікарні. З 07.07.2022 малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а саме: проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Інформація щодо родини була направлена до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень. За інформацією Центру від 29.09.2022 № 650 випадок в родині громадянки [PERSON] класифіковано як середньої складності та не потребує втручання інших спеціалістів. Громадянка [PERSON] погодилася укласти договір про соціальний супровід. У листопаді 2022 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення служби у справах дітей Червонослобідської сільської ради щодо родини громадянки [PERSON] . З повідомлення вбачається, що мати разом з малолітнім [PERSON] проживають в с. Хутори. 23.11.2022 дитина поставлена на облік служби у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Під час відвідування родини працівниками служби у справах дітей Червонослобідської сільської ради було встановлено, що мати [PERSON] має низький батьківський потенціал та не створила належних умов для проживання й розвитку свого малолітнього сина. Окрім того, малолітній [PERSON] є дитиною з інвалідністю, та потребує щоденного прийому лікарських засобів. Також встановлено, що мати протягом тривалого часу не відвідувала лікаря - педіатра та не забезпечувала дитину необхідними ліками. У родині відсутні у достатній кількості продукти харчування, у зв`язку з чим дитина не мала змоги отримувати належного, повноцінного харчування. 21.11.2022 малолітнього [PERSON] влаштовано до КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Черкаської обласної ради» за заявою матері. 27.06.2023 питання стосовно ситуації, яка склалася в родині малолітнього [PERSON] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради. На комісії з`ясовано, що громадянка [PERSON] не створила належних умов проживання для повернення дитини на виховання у родину, не має власних доходів та засобів для існування. Окрім того, [PERSON] не виявила бажання повернути малолітнього сина [PERSON] на виховання у свою родину. Восени 2023 року [PERSON] змінила місце проживання та наразі мешкає на території міста Черкаси за адресою: [ADDRESS] . 04.12.2023 громадянку [PERSON] відвідано за адресою проживання та запрошено до служби у справах дітей Черкаської міської ради з метою вирішення подальшої долі малолітнього [PERSON] . Мати не допустила працівників служби до обстеження умов проживання свого помешкання, спілкування відбувалося на подвір`ї. Від надання письмових пояснень [PERSON] відмовилася, запрошення до служби у справах дітей проігнорувала. Помешкання, де проживає родина, візуально перебуває у аварійному стані. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб від 19.01.2024 № 67 громадянка [PERSON] проживає в частині будинку разом зі своєю матірю та співмешканцем. Умови проживання родини незадовільні - в помешканні відсутнє опалення, кімнати будинку та прибудинкова територія захаращені мотлохом, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, в помешканні присутній стійкий неприємний запах. Громадянка [PERSON] не працює та не має власних доходів, проживає за рахунок пенсії матері. Умов для повернення малолітнього [PERSON] на виховання у свою родину не створено. Наразі на дзвінки соціальних фахівців громадянка [PERSON] не відповідає, на співпрацю не йде. Станом на 21.02.2024 будь-яких письмових чи усних заяв від громадянки [PERSON] щодо повернення її малолітнього сина [PERSON] на виховання у її родину до служби у справах дітей Черкаської міської ради не надходило. Запрошення на Комісію з питань захисту прав дитини громадянка [PERSON] тричі проігнорувала, що характеризує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків. Зібраними документами підтверджено, що протягом тривалого часу мати усувалася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дитини, що виражається в її бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, чим позбавила сина права на належне батьківське виховання та утримання. Комісією не встановлено жодних обставин, які б унеможливлювали виконання громадянкою обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] повністю відповідає інтересам дитини, яка не перинна страждати через те, що мати не піклується про неї, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов`язків на державу. За таких обставин, змушені звернутися до суду з даним позовом, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з 25.03.2024 року та до повноліття дитини. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.03.2024 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2024закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - [PERSON] скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, взявши до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого. сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18.06.2021 року, актовий запис № 2101 (видане повторно). Реєстрація народження малолітнього в органах РАЦС відбулася на підставі ст. 135 СК України 15.06.2021 до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо малолітнього [PERSON] . В інформації вказувалося, що мати [PERSON] не виконує рекомендації лікарів по догляду за дитиною, малолітній має вроджені вади серця. Дитина потребує оперативного лікування, але мати ігнорує рекомендації лікарів. Така позиція матері, на думку лікарів, несе реальну загрозу життю та здоров`ю дитини. 17.02.2022 до служби у справах дітей Черкаської міської ради повторно надійшло повідомлення КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо малолітнього [PERSON] . В інформації вказано, що дитині проведено оперативне втручання в ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії». Мати рекомендації лікарів щодо постійного прийому препаратів не виконує, що є загрозою. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.08.2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України (неналежне виконання батьківських обов`язків) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З 07.07.2022 малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а саме: проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Інформація щодо родини була направлена до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень. За інформацією Центру від 29.09.2022 № 650 випадок в родині громадянки [PERSON] класифіковано як середньої складності та не потребує втручання інших спеціалістів. Громадянка [PERSON] погодилася укласти договір про соціальний супровід. 21.11.2022 малолітнього [PERSON] влаштовано до КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Черкаської обласної ради» за заявою матері. 22.11.2022 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення служби у справах дітей Червонослобідської сільської ради щодо родини громадянки [PERSON] . З повідомлення вбачається, що мати разом з малолітнім [PERSON] проживають в с. Хутори. 04.12.2023 громадянку [PERSON] відвідано за адресою проживання та запрошено до служби у справах дітей Черкаської міської ради з метою вирішення подальшої долі малолітнього [PERSON] . Мати не допустила працівників служби до обстеження умов проживання свого помешкання, спілкування відбувалося на подвір`ї. Від надання письмових пояснень [PERSON] відмовилася, запрошення до служби у справах дітей проігнорувала. Помешкання, де проживає родина, візуально перебуває у аварійному стані. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб від 19.01.2024 № 67 громадянка [PERSON] проживає в частині будинку разом зі своєю матірю та співмешканцем. Умови проживання родини незадовільні - в помешканні відсутнє опалення, кімнати будинку та прибудинкова територія захаращені мотлохом, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, в помешканні присутній стійкий неприємний запах. Громадянка [PERSON] не працює та не має власних доходів, проживає за рахунок пенсії матері. Умов для повернення малолітнього [PERSON] на виховання у свою родину не створено. Наразі на дзвінки соціальних фахівців громадянка [PERSON] не відповідає, на співпрацю не йде. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Виходячи з конкретних обставин справи, втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітньої дитини, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В матеріалах справи мається Висновок Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 2241/01-21 від 18.03.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на його утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього, тим самим діє всупереч інтересам дитини, позбавляючи його права на належне батьківське виховання та утримання, суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, яка не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні дитини. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Outcome: approved