Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

11 грудня 2023 року представник позивача адвокат Будовська Н.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить суд: визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб SKODA FABIA, днз [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається в тому числі, з автомобіля SKODA FABIA державній номер [NUMBER] номер [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України є: ?? [PERSON] (мати); ?? [PERSON] (батько); ?? [PERSON] (донька); Спадкоємців, які мають обов?язкову частку у спадковій масі немає. Всі вказані особи звернулись у визначений законом термін до нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа за № 69414867, номер у нотаріуса 40/2022. Оскільки за життя [PERSON] заповідального розпорядження зроблено не було, спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Проте наразі отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у вигляді автомобіля SKODA FABIA державній номер [NUMBER] номер [NUMBER] неможливо, у зв?язку з тим, що [PERSON] за життя, у зв?язку з призивом на військову службу та її проходження, не встиг оформити реєстрацію транспортного засобу у вигляді автомобіля SKODA FABIA державній номер [NUMBER] номер [NUMBER] в реєстраційному центрі на своє ім?я, при цьому, згідно п. 8 постанови КМУ 1388 від 07.09.1998 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу. Таким чином єдиний можливий спосіб захисту інтересів неповнолітньої [PERSON] для реалізації її прав, як спадкоємиці [PERSON] , це звернення до суду. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків. 22 січня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про часткове усунення недоліків та продовження строку для усунення недоліків. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року продовжено термін для усунення недоліків. 19 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19 лютого 2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Горлової Юлії Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . 28 березня 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса ЗМНО Горлової Ю.М. надійшла копія спадкової справи № 40/2022. 07 липня 2023 року від Запорізького обласного державного нотаріального архіву надійшла відповідь на запит. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, але до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідачі: [PERSON] та [PERSON] не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, визнають позовні вимоги та не заперечують, щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1073, що додане до матеріалів справи. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 246, що додане до матеріалів справи. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 25 березня 2019 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 05.09.2014 р. за актовим записом № 1073. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04.02.2019 року. Рішення набрало законної сили 26 квітня 2019 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2021 року, [PERSON] придбав у власність транспортний засіб SKODA FABIA державній номер [NUMBER] номер [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 702. 27 червня 2022 року, приватним нотаріусом Горловою Ю.М. по смерті [PERSON] заведена спадкова справа №40/2022, за заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє від імені малолітньої дочки, [PERSON] .. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги по закону. Спадщину прийняла. Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами. Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем по закону, спадщину прийняла, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачами зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved