Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Видюк Д.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 12 червня 2013 року, про що зроблено запис за №1111 та видано свідоцтво про шлюб від 12 червня 2013 року серії [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності Шлюб між сторонами існує лише формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 25 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак, 28 червня 2024 року представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак, 28 червня 2024 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 12 червня 2013 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2017 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved