Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Шишацький О.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду 30.05.2024 із указаним\~позовом та\~просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований\~19.11.2018\~виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 31. В обґрунтування позову вказує, що подружні стосунки між сторонами припинено у 2020 році, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо, тривалий час стосунків не підтримують. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує на втрату взаємопорозуміння та взаємоповаги, що призводить до виникнення сварок. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила свої існування, шлюб існує формально, оскільки між подружжям відсутнє спілкування та зберегти сім`ю неможливо. Спір з приводу поділу майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались. Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , кожним окремо, подано заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач просила позов задовольнити в повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 19.11.2018 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 31 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] (а.с.4 зворот). За відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної у місті ради, місце проживання позивача та малолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 зворот, 6). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з 2020 року через втрату взаємопорозуміння та взаємоповаги, що призводило до виникнення сварок. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо, тривалий час стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач до суду не з`явився, доказів на спростування позовних вимог не надав, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 19.11.2018 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №31, - розірвати. Оскільки позивач не просить змінити її прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 605,60 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову, що складає 605,60 грн (а.с.3).

Outcome: approved