Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 29 травня 2018 року, банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29 травня 2018 року у розмірі 90965 (дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 02 (дві) копійки станом на 17 липня 2023 року, яка складається з наступного: 73111 (сімдесят три тисячі сто одинадцять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок заборгованість за кредитом; 17853 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 35 (тридцять п`ять) копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0 (нуль) гривень заборгованість за комісією; 0 (нуль) гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судовий збір. Представник позивача подав до суду заяву та відповідь на відзив, відповідно до яких підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в спрощеному провадженні. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву №б/н від 29 травня 2018 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, що підтверджується довідкою про отримання картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до\~ст.\~1069\~ЦК України,\~якщо відповідно\~до договору\~банківського рахунка\~банк здійснює\~платежі з\~рахунка клієнта,\~незважаючи на\~відсутність на\~ньому грошових\~коштів (кредитування\~рахунка),\~банк вважається\~таким,\~що надав\~клієнтові кредит\~на відповідну\~суму від\~дня здійснення\~цього платежу. Права\~та обов`язки\~сторін,\~пов`язані\~з кредитуванням\~рахунка,\~визначаються положеннями\~про позику\~та кредит\~(параграфи\~1\~і 2\~глави 71\~цього Кодексу),\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту не дотримується, станом на 17 липня 2023 року заборгованість становить: 90965 (дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 02 (дві) копійки, яка складається з наступного: 73111 (сімдесят три тисячі сто одинадцять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок заборгованість за кредитом; 17853 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 35 (тридцять п`ять) копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0 (нуль) гривень заборгованість за комісією; 0 (нуль) гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується долученими до позовної заяви випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості. Відповідач у відзиві на позов вказує, що матеріали справи не містять підтвердження, що саме з тими витягами з Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем, він ознайомився та погодився, підписуючи заяву-анкету; зазначає, що анкета-заява не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування. Також відповідач вказує, що позивачем не доведений факт укладення з ним договору позики, встановлення кредитного ліміту та використання грошових коштів, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Суд звертає увагу відповідача, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Укладення кредитного договору таким чином законодавству України не суперечить. З наданих позивачем довідки про отримання кредитної картки, довідки про зміну умов кредитування, розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідачу було видано платіжну картку, відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, частково сплачував заборгованість. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виписку про рух коштів та розрахунок заборгованості суд вважає належними та допустимим доказами по справі. Відповідачем не доведено належного виконання умов договору, не надано жодних доказів відсутності заборгованості. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н 29 травня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved