Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, просить визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] , [INFO] : - перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; ??наближатися на відстань до 300 м. до місця проживання [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] разом із моїм сином від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом із співмешканцем заявниця потерпає від насильства з його сторони, яке носить психологічний, фізичний та економічний характер, а саме під час вчинення насильства кривдник поводить себе неадекватно, словесно ображає, залякує, переслідує через безпідставні ревнощі, шарпає за верхній одяг, погрожує фізичною розправою та фактично застосовує фізичну силу. Власне, під час вчинення насильства, яке було зафіксовано працівниками поліції 30.05.2024 р., [PERSON] , за місцем спільного проживання, а саме в [ADDRESS] , відібрав ключі від квартири та не випускав з помешкання; словесно ображав та шарпав за одяг, намагався забрати мобільний телефон з метою дослідження переписок, що стверджується талоном - повідомлення єдиного обліку №17356. Так, 30.05.2024 р. відносно співмешканця [PERSON] винесено терміновий заборонний припис серії АА №331605 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство щодо заявниці - факт винесення заборонного припису підтверджується талоном - повідомлення єдиного обліку №17356 від 31.05.2024 р. 31.05.2024 р. співмешканець [PERSON] знову вчинив насильство щодо заявниці, розбив належний їй мобільний телефон, словесно ображав, штовхав та шарпав за верхній одяг та заподіяв мені тілесні ушкодження, що призвело до закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневої травми носа, забоїв м`яких тканин верхніх кінцівок, відображено у висновку експерта N?382 від 07.06.2024 - 10.06.2024 р., й що стало наслідком порушення щодо нього кримінального провадження за ст. 125 ч.1 КК України. Така протиправна поведінка співмешканця негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці, а також на психологічний та фізичний стан. Остання постійно перебуває в стані стресу та тривоги, побоюючись за свою безпеку. В силу свого поганого стану здоров`я, заявниця нездатна самостійно захистити себе. Окрім того, насильство щодо неї співмешканець вчиняє в присутності неповнолітнього сина - [PERSON] , про що свідчить талон - повідомлення єдиного обліку №17444 від 31.05.2024 р. із якого вбачається, що саме син заявниці викликав поліцію під час вчинення насильства відносно матері [PERSON] . [PERSON] неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату і співмешканець не змінив своєї поведінки щодо заявниці та не залишає її у спокої. Саме з ініціативи співмешканця, відбуваються постійні скандали і такі його дії носять постійний характер. На будь-які зауваження з приводу припинення протиправної поведінки [PERSON] не реагує. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , що зумовило до винесення вказаного заборонного припису, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №164201 від 30.05.2024 р., який на даний час перебуває на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області - справа № 607/12246/24. Крім того, 12.06.2024 р. [PERSON] знову вчинив щодо заявниці насильство, що підтверджується терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА N?33180. Вказаних термінових заборонних приписів [PERSON] не дотримується, що стверджується звукозаписом Відповідно до п.1 «Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» затвердженого Наказом МВС України від 01.08.2018 р. №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Отже, під час вчинення з боку кривдника домашнього насильства існувала безпосередня загроза життю та здоров`ю [PERSON] . Також співмешканець [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно мене ( ч.1 ст.173-2 КУпАП), що стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду: від 10.08.2023 р. (справа №607/14733/23) та постановою Тернопільського міськрайонного суду від 10.10.2023р. (справа №607/15961/23) Таким чином заявниця вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника, необхідно застосувати до [PERSON] обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав. У судовому\~засіданні заявниця звернення підтримала, просить вимогу задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду 14.06.2024 року шляхом повідомлення на належний йому номер мобільного телефону [NUMBER] , а 17.06.2024 року повторно. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] разом із моїм сином від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом із співмешканцем заявниця потерпає від насильства з його сторони, яке носить психологічний, фізичний та економічний характер, а саме під час вчинення насильства кривдник поводить себе неадекватно, словесно ображає, залякує, переслідує через безпідставні ревнощі, шарпає за верхній одяг, погрожує фізичною розправою та фактично застосовує фізичну силу. Власне, під час вчинення насильства, яке було зафіксовано працівниками поліції 30.05.2024 р., [PERSON] , за місцем спільного проживання, а саме в [ADDRESS] , відібрав ключі від квартири та не випускав з помешкання; словесно ображав та шарпав за одяг, намагався забрати мобільний телефон з метою дослідження переписок, що стверджується талоном - повідомлення єдиного обліку №17356. Так, 30.05.2024 р. відносно співмешканця [PERSON] винесено терміновий заборонний припис серії АА N?331605 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство щодо заявниці - факт винесення заборонного припису підтверджується талоном - повідомлення єдиного обліку №17356 від 31.05.2024 р. 31.05.2024 р. співмешканець [PERSON] знову вчинив насильство щодо заявниці, розбив належний їй мобільний телефон, словесно ображав, штовхав та шарпав за верхній одяг та заподіяв мені тілесні ушкодження, що призвело до закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневої травми носа, забоїв м`яких тканин верхніх кінцівок, відображено у висновку експерта №382 від 07.06.2024 - 10.06.2024 р., й що стало наслідком порушення щодо нього кримінального провадження за ст. 125 ч.1 КК України. Така протиправна поведінка співмешканця негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці, а також на психологічний та фізичний стан. Остання постійно перебуває в стані стресу та тривоги, побоюючись за свою безпеку. В силу свого поганого стану здоров`я, заявниця нездатна самостійно захистити себе. Окрім того, насильство щодо неї співмешканець вчиняє в присутності неповнолітнього сина - [PERSON] , про що свідчить талон - повідомлення єдиного обліку №17444 від 31.05.2024 р. із якого вбачається, що саме син заявниці викликав поліцію під час вчинення насильства відносно матері [PERSON] . [PERSON] неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату і співмешканець не змінив своєї поведінки щодо заявниці та не залишає її у спокої. Саме з ініціативи співмешканця, відбуваються постійні скандали і такі його дії носять постійний характер. На будь-які зауваження з приводу припинення протиправної поведінки [PERSON] не реагує. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , що зумовило до винесення вказаного заборонного припису, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №164201 від 30.05.2024 р., який на даний час перебуває на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області - справа № 607/12246/24. Крім того, 12.06.2024 р. [PERSON] знову вчинив щодо заявниці насильство, що підтверджується терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА №33180. Вказаних термінових заборонних приписів [PERSON] не дотримується, що стверджується звукозаписом Відповідно до п.1 «Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» затвердженого Наказом МВС України від 01.08.2018 р. №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Отже, під час вчинення з боку кривдника домашнього насильства існувала безпосередня загроза життю та здоров`ю [PERSON] . Також співмешканець [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно мене ( ч.1 ст.173-2 КУпАП), що стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду: від 10.08.2023 р. (справа №607/14733/23) та постановою Тернопільського міськрайонного суду від 10.10.2023р. (справа №607/15961/23) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві. Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки [PERSON] дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та про необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк чотири місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: -заборонити [PERSON] , [INFO] : - перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; ??- наближатися на відстань до 200 м. до місця проживання [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав [PERSON] є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (шість місяці) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілої та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я потерпілої. Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі наведеного,

Outcome: partial