Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій просило суд в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/08-112/78666 від 15.05.2008 року у сумі: 63 144 дол. США 38 центів, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру за номером [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною визначеною відповідно до висновку експерта - 634 500 грн. Також просив суд стягнути з відповідачів судові витрати. Позов мотивований тим, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками якого наразі є Товариство з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс (ухвала Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.10.2023 р. про залучення правонаступника позивача) та громадянкою [PERSON] (позичальник) був укладений Кредитний договір № 014/08-112/78666, згідно умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 52 000 дол. США строком до 15.05.2028 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі: 12,25% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Проте, всупереч вимогам п. З.1., п. п. 7.1., 7.2. Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. У зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, банк був змушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором. Відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.11.2015 року по цивільній справі № 2-1917/11 позовні вимоги банку було задоволено частково, а саме: стягнуто з боржника заборгованість за Кредитним договором № 014/08-112/78666 від 15.05.2008 року у розмірі: 63 144 дол. США 38 центів. Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.11.2015 року по цивільній справі № 2-1917/11 не оскаржувалось та набрало законної сили. Крім того, з дати ухвалення вищезазначеного рішення суду першої інстанції по сьогоднішній час заборгованість за Кредитним договором погашено в повному обсязі так і не було, тому банк продовжував нараховувати позичальнику відсотки, пеню за порушення виконання умов Кредитного договору. Позивач також зазначив, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 15 травня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. за реєстровим номером 1838, відповідно до умов якого виконання зобов`язання за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою за номером [ADDRESS] . Позивач вважав, що з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно. Позивачу стало відомо, що позичальник [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] , про що зазначалося в рішенні Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.11.2015 року по цивільній справі № 2-1917/11. У зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу спадкоємців померлої [PERSON] та [PERSON] було направлено вимоги щодо погашення кредитної заборгованості спадкодавця. Проте, станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за кредитом так повернута і не була. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що заборгованість відповідачами не погашена, позивач звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Лазаревої Г.М. від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 03.05.2023\~р.\~на підставі\~розпорядження керівника\~апарату суду\~щодо призначення\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи у\~зв`язку\~зі звільненням\~судді Корабельного\~районного суду\~м.\~Миколаєва [PERSON] \~у відставку,\~був здійснений\~повторний автоматизований\~розподіл даної\~судової справи\~та на\~підставі протоколу\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями цивільну\~справу за\~\~позовом АТ\~"Райффайзен\~Банк Аваль"\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Служба у\~справах дітей\~Корабельного району\~м.\~Миколаєва,\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки було передано в провадження судді Чернявської Я.А. Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 03.05.2023 р. дана цивільна справа була прийняти до свого провадження та призначено по справі судове засідання. Ухвалою суду від 10.10.2023 р. було розглянуте клопотання представника позивача про залучення\~до участі\~у справі\~правонаступника позивача\~та постановлено\~залучити \~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~Цикл Фінанс\~у якості\~правонаступника позивача Акціонерного товариства "Райффайзен\~ Банк\~ Аваль" у справі № 488/649/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен\~ Банк\~ Аваль" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Корабельного району міста Миколаєва про звернення стягнення на предмет іпотеки. В судові засідання, які призначалися у даній справі сторони не з`являлися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У поштових повідомленнях, наявних в матеріалах справи, листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідачів за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Представник третьої особи надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, ухвалити рішення з дотриманням вимог чинного законодавства. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 р. № 270. Зважаючи на те, що відповідачів належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Під час розгляду судом було встановлено, що 15.05.2008 р. між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-012/78666, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 52 000,00 грн. доларів США. на придбання об`єкту нерухомості трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 65 028,00 доларів США. Згідно з п.п. 1.1.3.1 виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується іпотекою об`єкту нерухомості трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 15.05.2008 р. між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов якого вказаний договір забезпечує вимогу іпотекодержателя (позивача), що випливає з кредитного договору № 014/08-112/78666 від 15.05.2008 р., укладеного між сторонами, за умовами якого він зобов`язаний до 15.05.2028 р. повернути іпотекодержателю (позивачу) кредит в розмірі 52 000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку в розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором. Відповідно до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Згідно з даним договором предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира за номером [ADDRESS] . В цілому квартира складається з 3-х житлових кімнат загальною площею 67,40 кв.м., житловою площею 39,50 кв.м. і належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Козленок С.І. 15.05.2008 р. за реєстром № 1830 (п. 1.2. Договору). У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та на підставі позовної заяви ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Миколаївської дирекції 26.11.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 2-1917/11 було ухвалено рішення, згідно з яким позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції до [PERSON] та [PERSON] , за участю 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений частково. В порядку виконання умов кредитного договору № 014/08-112/78666, укладеного 15.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції та [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Миколаєві, частково стягнуто суму кредитного боргу в розмірі 63144,38 доларів США, що еквівалентно станом на 19.07.2011 року 503 330,17 гривень, в межах вартості прийнятої спадщини спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] - квартири [ADDRESS] вартістю 473 700,00 гривень, а саме: стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції з [PERSON] 236 850,00 гривень; з [PERSON] 236 850,00 гривень. \~ \~ \~ \~Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції з [PERSON] 910,00 гривень; з [PERSON] 910,00 гривень судових витрат. \~ \~ \~ \~В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Вказане рішення суду оскаржено сторонами не було та набрало законної сили 08.12.2015 р. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи також вбачається, що 12.09.2018 р. на поштові адреси відповідачів [PERSON] і [PERSON] позивачем були направлені вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, в якому останніх попереджено, що в разі недосягнення згоди з банком про врегулювання заборговані в інший спосіб, банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. В постанові\~Верховного Суду\~від 23\~жовтня 2019\~року у\~справі №\~917/1307/18\~вказано,\~що принцип\~змагальності забезпечує\~повноту дослідження\~обставин справи.\~Цей принцип\~передбачає покладання\~тягаря доказування\~на сторони.\~Одночасно цей\~принцип не\~передбачає обов`язку\~суду вважати\~доведеною та\~встановленою обставину,\~про яку\~сторона стверджує.\~Така обставина\~підлягає доказуванню\~таким чином,\~аби задовольнити,\~як правило,\~стандарт переваги\~більш вагомих\~доказів,\~тобто коли\~висновок про\~існування стверджуваної\~обставини з\~урахуванням поданих\~доказів видається\~більш вірогідним,\~ніж протилежний. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України Про іпотеку іпотека як різновид застави, предметом якого є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтаею 12 Закону України Про іпотеку. Частина 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За правилами частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Нормами ст. 38 Закону України Про іпотеку передбачено право право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Згідно з вимогами ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір за пред`явлення позовної заяви в сумі 1921,00 грн., тому у зв`язку із задоволенням позову він підлягає стягненню з відповідачів у пропорційному порядку. Крім того, у позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідачів понесені ним витрати на проведення оціночної експертизи іпотечного майна в сумі 3 000,00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України. З урахуванням вимог чинного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача витрати пов`язані з проведенням оцінки майна в сумі 3 000,00 грн. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved