Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

29 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 18.11.2021 року у розмірі 39 116,68 гривень та судові витрати по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 18.11.2021 року. Відповідач отримала кредитну картку з кредитним лімітом у 31\~000,00 грн., на якій у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 32\~000,00 грн. Позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак відповідач не виконав належним чином умови укладеного договору, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 39\~116,68 грн. станом на 11.06.2023 року, яка складається з наступного: 31\~999,10 заборгованість за кредитом, 7117,58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи без її участі, а також у цій заяві повідомила, що взята на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.06.2023 року, повідомила, що частково сплатила заборгованість, просила провести реструктуризацію суми ерудитної заборгованості, а також стягнути сплату за судовий збір з позивача. 11.03.2024 року на адресу суду надійшло заперечення від представника позивача, у якому вона просить задовольнити позовні вимоги у зв`язку з тим, що скрутне становище відповідача нічим не підтверджується, щодо можливості реструктуризації за кредитним договором є правом банку, а не його обов`язком. 11.03.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н\~від 18.11.2021\~урозмірі 33 266,68 грн. (31 999,10 заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 31\~999,10 заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1267,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір шляхом подачі відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 18.11.2018 року. На підставі вказаної заяви [PERSON] отримала кредитну картку з кредитним лімітом, який було збільшено. Строк кредитної картки діяв до 11/25 року. Вказаний факт підтверджено довідкою. Позивач вважає, що станом на 11.06.2023 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі у розмірі 39\~116,68 грн., яка складається з наступного: 31\~999,10 заборгованість за кредитом, 7117,58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив їх задовольнити. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 18.11.2021 року підлягає стягненню заборгованості у розмірі 33 266,68 грн. (31 999,10 заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 31 999,10 заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1267,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме, судовий збір. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень, який з урахуванням задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved