Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, через електронний суд, з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.10.2019 між та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір №181426593, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору відступлення прав вимоги від 14.01.2020 є ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», до якого і подається вказаний позов. 15.03.2023 позивачем [PERSON] було змінено прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , у зв`язку з чим позивач зазначається як [PERSON] . З сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» Позивачу стало відомо про внесення до реєстру боржників інформації щодо Позивача, в зв`язку з виконанням виконавчого провадження №65498243. 18.04.2024 між позивачем та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого" було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатом було направлено адвокатські запити до приватного виконавця з метою отримання копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. Приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з яких було встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. З змісту наданих документів було встановлено, що 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №10852 про стягнення на користь стягувача: ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №181426593 від 07.10.2019 в розмірі 17\~972,91 грн. В подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на всі рахунки боржника та звернуто стягнення на заробітну плату. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. З документів, що були надані приватним нотаріусом, можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172, позивач не отримував вимогу про усунення порушень, а також нотаріусом не направлено на адресу позичальника повідомлення про стягнення боргу. Оскільки позивачем не отримувалося жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису, що також є підставою для задоволення позову. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10852 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №181426593 від 07.10.2019 в розмірі 17\~972,91 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~816,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8\~797, 29 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 квітня 2024 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 30 травня 2024 року. З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи витребувано: у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором; ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» належним чином завірену копію кредитного договору, на підставі якого проводиться стягнення з [PERSON] 01 травня 2024 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №10852 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №181426593 від 07.10.2019 в розмірі 17\~972,91 грн. 30 травня 2024 року ухвалою суду відкладено справу до 26 червня 2024 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, згідно позовної заяви просили в разі неявки позивача або його представника в судові засідання, розгляд справи проводити без їх участі. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове\~засідання не\~з`явився хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення. На виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 01.05.2024 надав суду кредитний договір №181426593, в якому сторони узгодили суму кредиту та строк на який видано кредитні кошти. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: [ADDRESS] за адресою робочого місця (контори) приватного нотаріуса. На виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2024 про витребування доказів, приватним нотаріусом не було надано витребовувані документи, а саме: завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 10852) про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 16\~772 грн. 91 коп., що складається із заборгованості за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року із простроченої заборгованості за сумою кредиту 4\~999,50 грн., заборгованості за відсотками 9\~468,38 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2\~305,03 грн. на підставі кредитного договору №181426593 від 07 жовтня 2019 року, укладеного між позивачем та первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 61 від 14 січня 2020 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимог №3 від 29 січня 2021 року є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а також 1\~200 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. від 10 січня 2022 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. відкрито виконавче провадження №68083718 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 28560 грн. 00 коп., а також стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2856 грн. (а.с.17-18). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 19 травня 2021 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., відкрито виконавче провадження №65498243 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 17\~972,91 грн., а також стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1\~797,29 грн. (а.с.13, зворот). 19 січня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. в межах виконавчого провадження №65498243 винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а саме: прізвище боржника « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00043192823 від 19.01.2024 встановлено, що боржником укладено шлюб з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. від 19 січня 2024 року, в межах виконавчого провадження №65498243, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 20\~005,59 грн. (а.с.15, зворот). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем, ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст.76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, що позбавило його процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України судові витрати в розмірі 1\~816,80 грн., за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, слід покласти на відповідача - ТОВ «Онлайн Фінанс». При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За матеріалами справи встановлено, що у своїй позовній заяві позивач просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на його користь судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в розмірі 8\~797,29 грн. Згідно копії Договору про надання правової (правничої) допомоги від 18 квітня 2024 року [PERSON] та адвокатське бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого» в особі керуючого бюро адвоката Працевитого Г.О. уклали даний договір про те, що [PERSON] доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу та представляти права та її інтереси в усіх судових установах України (а.с.8). Згідно копії Додаткового договору від 18.04.2004 до договору про надання правової допомоги від 18.04.2024 [PERSON] доручає, а адвокат зобов`язується надати правову допомогу з представництва та захисту її інтересів щодо скасування в судовому порядку виконавчого напису №65498243, від 12.03.2021 на суму 17\~972,91 грн., вчинений приватним нотаріусом: Головкіною Яною Юріївною, на користь стягувача: ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» виконавче провадження №65498243, виконавець (відділ) Палігін О.П. Зазначено детальний розрахунок витрат робочого часу, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги на суму 7\~000 грн., а також гонорар адвоката, який становить 10% від суми зазначеної у виконавчому написі (сума боргу 17\~972,91 грн. * 10%). Клієнт сплачує суму гонорару на користь адвоката виключно в тому випадку, якщо вказана сума гонорару буде стягнута судом на користь клієнта додатково. Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають відшкодуванню в повному обсязі. При цьому стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2,\~12,\~13,\~81,\~247,\~258,\~259,\~263-265,\~268,\~273,\~280-282,\~284,\~352,\~354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу\~ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved