Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановивши над ним опіку та призначивши заявника його опікуном. Стислий виклад позиції заявника Заява мотивована тим, що заявник, [PERSON] , піклується про свого сина [PERSON] , [INFO] , який проживає зі нею за її адресою, який через хворобу не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує встановлення опіки. Син заявника [PERSON] є інвалідом дитинства та є недієздатний. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Будинок в якому заявник з сином проживають належав покійному чоловіку згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2006 року № 4726. За станом здоров`я син [PERSON] не в змозі вступити в права спадкування та розпоряджатися майном. Як зазначає заявник у зв`язку з тим, що її син [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, потребує стороннього догляду, його необхідно визнати недієздатним та призначити опікуна. Процесуальні дії у суді Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023 року цивільна справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2023 року провадження по справі було відкрито. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2023 року було витребувано з КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради медичну документацію (історію хвороби) [PERSON] , [INFO] , для проведення судової експертизи щодо встановлення психічного стану останнього. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2023 року по справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.01.2024 року провадження по справі було поновлено. Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №\~157 від 07.02.2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа передана на розгляд судді Анісімової Н.Д. 07.03.2024 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д. справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024 року витребувано від Опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб Шабіської сільської ради Одеської області, висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, нормативно-правове обґрунтування та позиція суду [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір?ю, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Соціально побутові умови проживання сім?ї Князєвих - задовільні.. Згідно медичного висновку від 29.05.2015 року № 27/65: [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , страждає на множинні вроджені пороки розвитку, розумову відсталість. За даними довідки від МСЕК серії 12 ААГ № 947914 від 01.04.2024 року [PERSON] , [INFO] , був визнаний інвалідом першої А групи з дитинства, безстроково. Згідно висновку про стан здоров?я від 30.04.2024 року [PERSON] , [INFO] , здорова, на диспансерному та консультативному нагляду у нарколога та у психіатра не знаходиться. За даними довідки-характеристики від 20.03.2024 року, виданої Білгород-Дністровським дитячим будинком-інтернатом, [PERSON] , [INFO] , характеризується як гіперактивний та характерний хлопчик, який потребує особливого індивідуального догляду у всіх сферах соціального життя, має ярко виражені прояви аутичного спектру: мова не розвинута, спілкується за допомогою жестів, чутливий до скупчення людей, швидко досягає сенсорного перенавантаження в місцях, де лунають гучні звуки та спілкуються більше двох людей. Висновком про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] » встановлено, що враховуючи інтереси [PERSON] , [INFO] , з метою захисту його особистих немайнових і майнових прав, здійснення за ним належного догляду, опіки, забезпечення його лікуванням у необхідних випадках, а також створення необхідних побутових умов, опікунською радою з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Шабівської сільської ради прийнято позитивне рішення про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Висновком судово-психіатричного експерта № 547 від 10.10.2023 року відносно [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F71.1» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Висновком судово-психіатричного експерта № 547 від 10.10.2023 року відносно [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F71.1» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону). Зазначений вище висновок є належним доказом у даній справі на підтвердження вимог заявника щодо визнання особи недієздатною, таким чином, вимоги заявника щодо визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 ст. 300 ЦПК України також передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до приписів ч. ч. 2, 3 та 5 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Під час дослідження письмових доказів, передбачених ст. 64 ЦК України обставин, з урахуванням яких заявник [PERSON] не може бути опікуном, судом не встановлено. При цьому до суду надано відповідний висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника [PERSON] опікуном, оскільки остання відповідає всім передбаченим законом вимогам, які ставляться до опікунів, що також встановлено судом під час розгляду справи на підставі довідок про задовільний стан здоров`я, не перебування на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При цьому ч. 7 ст. 300 ЦПК України передбачено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. З огляду на вищевикладене, за відсутності передбачених законом перешкод і при наявності всіх належних доказів суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, при цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved