Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, із вказаною заявою, якою просив себе усиновлювачем [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) та просив зобов`язати Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни: 1) до актового запису народження [PERSON] №152 від 03.12.2004р., а саме: вказати в графі «батько дитини» - [PERSON] ( [INFO] , громадянин України, місце народження - Україна, Івано-Франківська області, с.Обертин Коломийського району Івано-Франківської області); змінити прізвище дитини: з " [PERSON] " на " [PERSON] ", і по-батькові: з " [PERSON] " на " [PERSON] "; 2) до актового запису народження [PERSON] №562 від 27.11.2015р., а саме: вказати в графі «батько дитини» - [PERSON] ( [INFO] , громадянин України, місце народження - Україна, Івано-Франківська області, с.Обертин Коломийського району Івано-Франківської області); змінити прізвище дитини: з " [PERSON] " на " [PERSON] ", і по-батькові: з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Аргументи учасників справи. Позиція заявника. Підтвердив своє прагнення усиновити дітей [PERSON] та [PERSON] та те, що подану ним заяву про усиновлення він не відкликає. Свої вимоги про усиновлення обґрунтовував тим, що вказана дитина є дитиною його дружини [PERSON] , з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2023 року,а у церковному з 02.10.2021 року. При цьому, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , проживають однією сім`єю, і до дітей заявник ставиться як до рідних синів. Зазначає, що між ним та дітьми склались теплі сімейні відносини, [PERSON] та [PERSON] , вважають його батьком, оскільки відчувають його батьківську турботу. Позиція заінтересованої особи: [PERSON] . Надала згоду на усиновлення її синів: [PERSON] та [PERSON] , її чоловіком: [PERSON] . При цьому підтвердила, що вказана згода є вільною та безумовною, а наміру її відкликати у неї немає. Також пояснила, що надана нею згода на усиновлення дітей є одночасно і згодою, що надана нею, як дружиною чоловіка, який просить усиновити дитину. При цьому підтвердила, що при усиновленні її дитини заявником, вона бажає зберегти усі права та обов`язки, які належать їй, як їх матері. Просила суд врахувати, що заявник, вона, її діти проживають однією сім`єю, а тому діти сприймають заявника як свого справжнього та рідного батька, а її чоловік (заявник) ставиться до них як до рідних синів. Позиція заінтересованої особи (орган опіки та піклування): з огляду на бажання дітей та їх матері і заявника, просила заяву задовольнити. Позиція заінтересованої особи (ТЦК): у 2013 році заявник був визнаний обмежено придатним, але з того часу дані про себе не оновляв. Є потреби у тому, щоби він ці дані оновив. Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] , [INFO] народила малолітню дитину [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 03 квітня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 152 (а.с.21). Разом з цим [PERSON] , [INFO] народила малолітню дитину [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 27 листопада 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 562 (а.с. 18). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали церковний шлюб 02 жовтня 2021 року (а.с. 13), а 20.09.2022р. зареєстрували шлюб в органі РАЦСу (а.с.12). [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою про усиновлення [PERSON] та [PERSON] (а.с.1-3). Оцінка суду щодо правовідносин. Із встановлених обставин вбачається, що [PERSON] , як громадянин України, виявив бажання прийняти у свою сім`ю, на правах дитини, [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми його дружини [PERSON] . Оцінка суду щодо права. Відповідно до положень частини третьої статті 51 та пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України сім`я охороняється державою, а засади її регулювання визначаються виключно законами України. Виходячи з положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства, а складають її особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому, сім`я може бути створена на підставі усиновлення. Згідно з частиною першою статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини першої статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина, тобто з урахуванням положень статті 6 цього ж кодексу та частини першої статті 34 Цивільного кодексу України, кожна особа чоловічої чи жіночої статі до досягнення 18 років. [PERSON] та [PERSON] якого бажає усиновити заявник, народились [INFO] та 12.11.2015 року, тобто на час розгляду справи досягли повних восьми та дванадцяти років, а тому за своїми правовими статусами є дітьми. [PERSON] може бути усиновлювачем, оскільки відповідає вимогам, що передбачені положеннями статті 211 Сімейного Кодексу України та статтею 9 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої). Зокрема: [PERSON] народився [INFO] та є громадянином України (а.с.8), на час розгляду справи вже досяг повних 27 років. При цьому суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] має лише матір: [PERSON] , з якою заявник, на час розгляду справи, перебуває у зареєстрованому шлюбі та є її чоловіком, а їх біологічний батько записаний згідно вимог ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с.19,22). До осіб, які в силу положень статті 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами, [PERSON] не відноситься. Зокрема, на час розгляду справи: він не є таким, що визнаний у встановленому законом порядку обмежено дієздатним чи недієздатним, або позбавленим батьківських прав; він ніколи не був усиновлювачем; у психоневрологічному або наркологічному диспансері на обліку чи на лікуванні не перебуває; спиртними напоями чи наркотичними засобами не зловживає; хворобами, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, не страждає; є громадянином України; має постійне місце проживання та постійний заробіток; не був засудженим за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 1501, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, та не має непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості за вчинення інших злочинів; за своїм станом здоров`я постійного стороннього догляду не потребує (а.с.14). Судом встановлено, що на виконання положень статті 5 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) та статті 217 Сімейного кодексу України, заявником отримана згода матері на усиновлення її дітей (а.с.26). При цьому вказана згода є і згодою дружини заявника на усиновлення, оскільки [PERSON] є одночасно і матір`ю дітей і дружиною заявника. Зазначена згода є письмовою та засвідченою нотаріусом (а.с.26), і [PERSON] підтвердила, що надає цю згоду свідомо, безумовно та вільно від будь-якого примусу і не має наміру на її відкликання. Судом враховано і те, що згода біологічного батька на усиновлення останнього, в силу положень статей 219 та 135 Сімейного кодексу України, не потрібна. Отримання згоди [PERSON] та [PERSON] на їх усиновлення, оскільки їм виповнилось лише вісім та дванадцять років, зважаючи на положення статті 5 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) і статті 218 Сімейного кодексу України, суд вважає непотрібним, оскільки вказані діти проживають в сім`ї заявника і рідної матері, при цьому заявника вважають своїм батьком. Разом з цим судом встановлено, що в матеріалах справи є висновок Коломийської міської ради № П/4456 від 22 листопада 2023 року, який оформлено у відповідності з вимогами пункту 27, 72 «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року №905, а також вимогам, що затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України №122 від 05 березня 2012 року «Про затвердження форм документів з питань усиновлення», та відповідно до якого усиновлення [PERSON] та [PERSON] , громадянином України: [PERSON] , є доцільним та відповідає інтересам вказаних дітей, думка яких була з`ясована. Встановлюючи наявність обставин щодо заявника [PERSON] , які в силу положень статті 10 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) і статті 224 Сімейного кодексу України, мають істотне значення для вирішення питання щодо усиновлення ним [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного: За своїм станом здоров`я заявник не має протипоказань або захворювань, які перешкоджають йому усиновити [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується висновком про стан здоров`я заявника, який поданий ним до суду (а.с.14). При цьому суд враховує, що вказаний висновок складено за формою, що передбачена додатком №3 до «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2011 року №1123. Матеріальне становище заявника є достатнім для прийняття ним у свою сім`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с.37,38). Судом встановлено, що мотивом заявника для усиновлення [PERSON] та [PERSON] є бажання заявника прийняти цих дітей у свою сім`ю повноцінно. Суд не має у своєму розпорядженні доказів, що заявник переслідує іншу мету. Зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи, що за висновком Коломийської міської ради від 22 листопада 2023 року (а.с.5-7), усиновлення дітей заявником, є доцільним та відповідає інтересам вказаних дітей, суд вважає, що оголошення заявника усиновлювачем [PERSON] та [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам цих дітей, оскільки діти зможуть стати повноцінними членами сім`ї [PERSON] на правах дітей, членом якої є рідна мати дітей, та в якій вони фактично виховується тривалий час і де їм забезпечується стабільні та гармонійні умови для життя. При цьому суд вважає, що таке рішення буде практичною реалізацією права дітей, на проживання в сім`ї рідної матері на правах повноцінного члена сім`ї, що гарантується кожній дитині частиною другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Вирішуючи питання про правові наслідки усиновлення [PERSON] та [PERSON] , суд враховує, що мати дітей: [PERSON] підтвердила бажання зберегти особисті та майнові права і обов`язки між нею та дітьми, оскільки усиновлювачем є її чоловік. Оскільки право на збереження особистих та майнових прав і обов`язків між матір`ю та дітьми, які усиновлюються чоловіком такої жінки, передбачено частиною першою статті 232 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне зберегти особисті та майнові права і обов`язки між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дітьми, які усиновлюються її чоловіком. Окрім оголошення заявника усиновлювачем вказаних дітей, заявник просив записати його батьком цих дітей, для чого просив зобов`язати Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до Книги реєстрації народжень, зокрема актового запису № 562 від 27 листопада 2015 року та № 152 від 03 квітня 2012 року, відповідно, про народження зазначених дітей, вказавши у графі «батько» - « [PERSON] », змінити прізвище усиновлених дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінити їх по батькові з « [PERSON] та [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нові свідоцтва про народження дітей з урахуванням цих змін. Суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до положень частини першої статті 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень батьком дитини. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] досягли повних вісім та дванадцять років, але проживає в сім`ї [PERSON] , і вважають його своїм батьком, згода вказаних дітей на запис [PERSON] , їх батьком в силу положень частини другої статті 229 та частини четвертої статті 218 Сімейного кодексу України, непотрібна, а тому заява [PERSON] про запис у Книзі реєстрації народжень його як батька дітей, підлягає задоволенню. Оскільки підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини, яка усиновлена, виходячи з положень статті 233 Сімейного кодексу України, є рішення суду про усиновлення, суд вважає що зобов`язання Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема актового запису № 562 від 27 листопада 2015 року та № 152 від 03 квітня 2012 року про народження [PERSON] та [PERSON] , вказавши у графі «батько» - « [PERSON] », змінити прізвище усиновлених дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінити її по батькові з « [PERSON] та [PERSON] » на « [PERSON] », і видати нове свідоцтво про народження цих дітей з урахуванням цих змін, буде сприяти практичному та реальному виконанню рішення суду.

Outcome: approved