Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана адвокатом Дмитрієвим Вячеславом Петровичем до [PERSON] , в якій просить: виселити [PERSON] з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати, пов`язані з розглядом даної цивільної справи, покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Приморського районного суду м.Одеса від 30 березня 2017 року у справі № 522/3694/16-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] сума боргу у розмірі 46000 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову складає 1244502,40 гривень, а також судові витрати у розмірі 6890 гривень. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року зазначене рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року залишено без змін. 22 серпня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист № 522/3694/16-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості. Виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А., виконавче провадження № 67874070. Під час примусового виконання приватним виконавцям Крецул В.А. було, звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності боржнику. Квартира була виставлена на продаж на електронних торгах Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, однак електронні торги з реалізації нерухомого майна тричі не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Приватним виконавцем Крецул В.А. було запропоновано [PERSON] залишити за собою нереалізовану з торгів квартиру за початковою ціною третіх електронних торгів, що склала 2974372,10 гривень, за умови внесення на депозитні рахунок приватного виконавця грошової суми у розмірі 1875159,70 гривень. Позивач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно та перерахував різницю грошових коштів на депозитний рахунок приватного виконавця. 17 серпня 2022 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу Борисова Н.В., відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавці Крецулом В.А., 15 серпня 2022 року засвідчила, що [PERSON] належить на праві власності майно, що розташоване адресою: [ADDRESS] та видала свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за №378. Право власності на квартиру було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.08.2022. З даного часу відповідач перешкоджає позивачу користуватися і розпоряджатися своє власністю. Також відповідачу неодноразово було пропоновано у добровільному поряд залишити майно, але він відмовляється. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 березня 2024 року закрито підготовче засідання\~по цивільній справі та\~призначено\~справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача - адвокат Дмитрієв В.П. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, поти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~26 червня 2024 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва, яке видано приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. 17.08.2022 та зареєстровано в реєстрі за № 378, приватним нотаріусом посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки електронні торги не відбулися, і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Мельник О.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 17.07.2004 за р. № 1692, та було зареєтроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 22.07.2004 за номером 6595794; номер запису: 3367 в книзі: 530пр-1701 (а.с.3). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.08.2022 № 307677770 17.08.2022 за [PERSON] було зареєтроване право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення (квартири чи будинку) вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Статтею ст.\~76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні позивачу належною йому квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , та що відповідач проживає у вказаній квартирі позивачем суду не надано, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: dismissed