Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

07.05.2024 [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] звернувся із позовом до суду до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 31А Житомирської області, в якому просить встановити факт, що [PERSON] , проживав спільно однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , з 11 листопада 2008 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] . Мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , з якою вони проживали спільно в квартирі [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік та дружина з 11 листопада 2008 року до дня її смерті. Проживаючи спільно однією сім`єю вони мали спільний бюджет, який витрачали спільно на продукти харчування, предмети вжитку та обиходу, піклувалися один про одного, а коли [PERSON] захворіла він здійснював за нею догляд до дня смерті. Після її смерті він являється спадкоємцем за законом четвертої черги на спадкове майно, однак оформити спадщину в нотаріальній конторі йому відмовляють про причині, що він не може надати докази проживання з померлою спільно однією сім`єю на день її смерті, що передбачено ст. 1264 ЦК України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив що проживав із [PERSON] у цивільному шлюбі до дня її смерті. Вона мала сина [PERSON] , який проживає в Мелітополі . Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно довідки, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради №1182 від 25.04.2024, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] по день смерті [INFO] . На день її смерті у вказаній квартирі був зареєстрований - [PERSON] , 1957 р.н.. Постановою нотаріуса Овруцької ДНК від 01.05.2024 року №939/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] співмешканки гр. [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не встановлено факту проживання заявника з померлою однією сім`єю. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.. Статтею 1264 Цивільного кодексу України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач та померла [PERSON] проживали разом, як чоловік і жінка більше 20 років, вели спільне господарство. Позивач здійснював за нею догляд та похоронив її. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №990/01-16 від 13.05.2024 року, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №293/2024, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від співмешканця померлої гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , якому було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам, поясненням позивача та показам свідків, а тому суд вважає факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , доведеним. Встановивши, що факт, який просить встановити позивач має для нього юридичне значення, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved