Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Лопух\~С.В., звернувся до Садгірського районного суду м.\~Чернівці із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Вказує, що 21 січня 2021 року [PERSON] позичив, передав у борг відповідачу для його власних потреб кошти у розмірі 14\~100\~000 грн, що згідно із курсом НБУ було еквівалентно 500\~000 доларів США. Одержання відповідачем зазначеної суми грошей підтверджується його власноручною розпискою та присутніми при цьому свідками. Також зазначає, що відповідач так і не повернув позивачу вищезазначену суму грошей, хоча зобов`язався повернути до 21.01.2024, надалі ухиляється від виконання грошових зобов`язань, пояснюючи це скрутним матеріальним становищем. Таким чином, з посиланням на відповідні норми, просить суд задовольнити позов та стягнути із відповідача на користь позивача кошти за договором позики в сумі 19\~890\~000 грн, що еквівалентно 500\~000 доларів США, за курсом НБУ (1 долар США = 39,78 грн станом на 22.04.2024). Відзив на позовну заяву від відповідача до суду на надходив. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 переданий на розгляд судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 24.04.2024, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 09 травня 2024 року про що повідомлено сторони у справі. Також ухвалою від 24.04.2024 вирішено заяву представника позивача про забезпечення позову та вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно яке належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , в межах суми боргу 19 890 000 грн, а саме на: -нежитлову будівлю та споруди за адресою: [ADDRESS] , номер відомостей про речове право: 53222113, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2859018573060; -земельну ділянку площею 0,091 га кадастровий номер 7310136600:32:004:1005, номер запису про право власності 43530793, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2435404273000; -житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 44114784, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2452443073060; -транспортний засіб марки Dodge Durango, 2016 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) [NUMBER] . В подальшому підготовче судове засідання у справі було відкладено у зв`язку із ненаданням оригіналу розписки та неявкою відповідача. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.06.2024, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 червня 2024 року. Крім того, вирішено допитати у судовому засіданні свідків. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказав про те, що гроші його довіритель передав відповідачу для розвитку бізнесу. Зауважив, що [PERSON] раніше також надавав гроші, але у менших сумах і [PERSON] їх повертав, тому вирішив знову надати борг. Але більшу суму. Оскільки [PERSON] не заперечує, що брав кошти, однак не може їх повернути, змушені були звернутися до суду. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказав про те, що дійсно розписка надана ним, а грошові кошти брав у позивача щоб відкрити бізнес. Наразі немає змоги віддати усю суму коштів, оскільки бізнес не приносить великих доходів. Згідно із ч.1.4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Також судом допитувалися свідки [PERSON] та [PERSON] які підтвердили той факт, що були присутні при передачі коштів відповідачу та написанні розписки. Також вказали про те, що не можуть вказати точну суму, бо не рахували ті кошти. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Згідно із наданого позивачем та дослідженого у судовому засіданні оригіналу розписки від 21 січня 2021 року, складеної у м. Чернівці, [PERSON] , [INFO] (позичальник), (вказані його паспортні дані, дані РОНКПП та місця проживання), дав розписку гр. [PERSON] , [INFO] (позикодавцю) (вказані його паспортні дані , дані РНОКПП та місця реєстрації), в тому, що [PERSON] отримав від [PERSON] у борг гроші 14\~100\~000 (чотирнадцять мільйонів сто тисяч) гривень в еквіваленті до іноземної валюти 500\~000 (п`ятсот тисяч) американських доларів, згідно курсу НБУ на день складання розписки. Також вказано про те, що [PERSON] зобов`язується повернути позику в строк до 21.01.2024 в повній сумі та еквівалентній до іноземної валюти американського долара, відповідно до курсу НБУ на дату повернення боргу. Зазначено, що позика є безвідсотковою. Крім того у розписці вказано про те, що вона надана власноруч [PERSON] без будь якого примусу, містить його підпис, підпис позикодавця [PERSON] (за дорученням підписала [PERSON] ), а також зазначено, що така розписка здійснена у присутності: [PERSON] та [PERSON] та ними підписана. Судом допитувалися свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили дійсність обставин, викладених у розписці та наявінсть у ній їх підписів. Вирішуючи заявлені вимоги суд враховує такі правові норми. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2017 року у справі №6-79цс14, відповідно до норм 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. 31.10.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18), досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином судом встановлено наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов, а саме, що між сторонами: позивачем [PERSON] , як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] , як позичальником, укладено 21 січня 2021 року договір позики грошових коштів із строком його виконання до 21 січня 2024 року, а саме щодо повернення грошових коштів у сумі 14 100 000 (чотирнадцять мільйонів сто тисяч) гривень та в еквіваленті до іноземної валюти 500 000 (п`ятсот тисяч) американських доларів, згідно курсу НБУ на дату повернення боргу . Вказане не заперечувалося сторонами. Доказів про часткове виконання зобов`язання (повернення частини суми позики) також не надано суду. Договір пред`явлено до виконання про стягнення боргу у строки і в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України) і в такому разі сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Поряд із цим, Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи №\~464/3790/16-ц, зробила висновки, які виклала у постанові від 16 січня 2019 року (провадження № 14-465цс18). Так, посилаючись на вимоги ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України Велика Палата Верховного Суду вказала, що укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми як в іноземній валюті, так в національній валюті України. Отже, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав грошові кошти (борг) позивачу у встановлений строк (до 21 січня 2024 року) не повернув, у зв`язку чим неповернуті гроші підлягають стягненню на користь позивача у примусовому порядку, а тому суд знаходить правові підстави для задоволення позовних вимог. Також суд враховує і те, що у договорі (розписці) передбачено визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також перерахунок грошового зобов`язання у разі зміни НБУ курсу національної валюти України щодо іноземної валюти на день сплати боргу. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина друга статті 533 ЦК України). Враховуючи факт пред`явлення позову про стягнення грошової суми в еквіваленті до іноземної валюти суд наводить розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день пред`явлення позову, як зазначив позивач, тобто день пред`явлення вимоги про сплату боргу. Так, за курсом НБУ станом на 22.04.2024 1 долар США = 39,78 грн, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19\~890\~000 гривень, що станом на 22.04.2024 еквівалентно 500\~000 доларам США (39,78 х 500\~000). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи факт задоволення позовних вимог, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача на користь позивача понесених судових витрат у розмірі 15 140, 00 грн., згідно із даними квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 15 від 22.04.2024 (а.с.1). Згідно із ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Стосовно заходів забезпечення позову, застосованих судом, то враховуючи, що суд задовольняє позов позивача, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, тому відповідно до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 24.04.2024 продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання даним рішенням законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. На підставі\~ст.ст.16, 202, 207, 524, 526, 530, 533, 545, 610, 626, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 76-83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved