Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 20999,00 грн, в якості відшкодування майнової шкоди; та грошові кошти у сумі 30000,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, а також стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 02.09.2023 року [PERSON] було придбано в кредит прально-сушильну машину Whirlpool FFWD8 864349 BV UA (S/N) IMEI [NUMBER] вартістю 20 999,00 гривень на сайті магазину ТОВ «Алло», що підтверджується фіскальним чеком від 02.09.2023 15:02:44 (ФН чека 1294233495, ПРРО 4000351593). 04.09.2023 року вказану прально-сушильну машину було доставлено позивачу кур?єрами Нової пошти та отримано за місцем її проживання, що підтверджується товаро-транспортною накладною № 20400349490666. Під час приймання товару у позивача не було повноцінної можливості розпакувати та ознайомитись з його станом. Після того як кур?єри занесли пральну машину в квартиру, вони посилаючись на велику кількість замовлень та обмаль часу, а також на те, що розпаковувати товар можна лише після його придбання, оскільки є вірогідність пошкодити упакування і втратити товарний вид, швидко розрахувались з [PERSON] та поїхали. Проте, коли позивач розпакувала пральну машину з коробки, було виявлено дефект у вигляді незначної вм`ятини в її нижній частині. Одразу, щоб перевірити чи не вплинув цей візуальний дефект на технічну справність прально-сушильної машини, вона увімкнула її та розпочала режим прання. Попри те, працюючи в холостому режимі без заповнення одягом, барабан пральної машини при обертанні видавав гучний звук биття. Також після обертання барабану, проявилось видавлення нижньої резинки якимось прямокутним предметом, що фактично унеможливило роботу пральної машини. В цей-же день, позивачем було подано електронне звернення в сервісну підтримку продавця, вказану на сайті магазину за електронною адресою: [INFO] щодо заміни пошкодженої (вдареної) пральної машинки на нову такої-ж самої моделі через її пошкодження та вихід з ладу на що 04.09.2023 року о 17:41 вона отримала відповідь про сформоване звернення. Також 05.09.2023 року о 23:35 була надіслана відповідь на її електронну пошту від ТОВ «Вірлпул Україна» про те, що вони отримали її запит про заміну пошкодженої пральної машинки. 06.09.2023 року зранку їй зателефонували із сервісного центру та запропонували оглянути пральну машинку їх майстром на що вона погодилась. Приблизно через годину майстер був на місці та оглянув несправний виріб про що виніс Акт перевірки якості виробу у висновку якого було зазначено про тріснуту (розколоту) противагу і що виріб в неробочому стані. В цей-же день о 13:37 сервісний центр продавця відповів їй на електронну пошту про неможливість узгодити повернення товару, так, як присутні механічні пошкодження, проте узгодили нарахування бонусів у вигляді 200 Алло грошей. Майже через три години о 16:01 мені прийшло друге повідомлення про нарахування зазначених бонусів. Я не можу погодитись із вказаним рішенням, оскільки пошкодження виникло не з її вини. Повноцінної можливості оглянути виріб розпакувавши його в присутності кур?єра в неї також не було, оскільки вони стверджували, що розпакувати виріб можна лише після підписання накладної. Також кур?єри квапили скоріше підписати накладну щоб поїхати на інше замовлення. З урахуванням викладених фактів та з метою компенсації грошових коштів за пошкоджений виріб, позивач вимушена звернутися до суду задля захисту своїх прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Доводи, викладені у відповіді на відзив підтримала. Представник відповідача ТОВ «АЛЛО» - Кайдаш Р.О. в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «АЛЛО» - адвокат Шевцова В.В. в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. В поданому відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що 02.09.2023, позивачем через сайт www.allo.ua було придано прально-сушильна машина Whirlpool FFWDB 864349 BV UA (S/N) IMEI [NUMBER]. Позивач уважно ознайомився з умовами Угоди користувача, повністю погодився з ними та прийняв всі умови Угоди користувача, після чого зробив замовлення на придбання Товару та здійснив за нього оплату, що підтверджується розрахунковим документом ФН чека 1294233495 від 02.09.2023. 04.09.2023 Товар було доставлено до місця проживання Позивача, чого він не заперечує у своїй позовній заяві. Отже, Позивач самостійно вибрав зручний для себе спосіб доставки замовленого товару через сторонню компанію перевізника, а саме шляхом доставка замовлення кур?єром «Нова пошта» згідно з умовами перевізника, а тому відповідальність за дії працівників перевізника «Нова Пошта» ТОВ «АЛЛО» не несе. Відповідно до витягу з реєстру відправлень № 105-45653008 від 02.09.2023, ТОВ «АЛЛО» передало товар позивача в належному стані, без жодних пошкоджень представнику перевізника «Нова Пошта», який був прийнятий останнім без будь-яких претензій та зауважень до стану, зовнішнього вигляду, про що свідчить відсутність зафіксованих в реєстру відправлень № 105-45653008 від 02.09.2023 письмових зауважень до стану, зовнішнього вигляду до товару позивача. Вищевикладене свідчить про відсутність будь-яких пошкоджень товару позивача та/або коробки/пакування під час передачі ТОВ «АЛЛО» перевізнику «Нова Пошта». Позивач у своїй позовній заяві підтверджує факт того, що товар був доставлений йому кур?єрами перевізника «Нова Пошта», отже, умови договору про надання послуг не були порушені, у позивача не було будь-яких претензій до товарного або зовнішнього вигляду в момент приймання товару, що свідчить про відсутність зафіксованих в Акті письмових зауважень, складених в присутності представника перевізника. Посилання позивача на те, що під час приймання товару в нього не було повноцінної можливості розпакувати та ознайомитися зі станом товару є таким, що не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. За обставинами справи вбачається, що недоліки були виявлені позивачем після передачі йому товару. Належних та допустимих доказів того, що недоліки товару виникли до передання його покупцеві, Позивач суду не надав, що є підставою для відмови у задоволені позову. Разом з тим, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зважаючи на відсутність будь-яких належних та допустимих письмових доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2023 року [PERSON] було придбано в кредит прально-сушильну машину Whirlpool FFWD8 864349 BV UA (S/N) IMEI [NUMBER] вартістю 20 999,00 гривень на сайті магазину ТОВ «Алло», що підтверджується фіскальним чеком від 02.09.2023 15:02:44 (ФН чека 1294233495, ПРРО 4000351593). 04.09.2023 року вказану прально-сушильну машину було доставлено позивачу кур?єрами Нової пошти та отримано за місцем її проживання, що підтверджується товаро-транспортною накладною № 20400349490666. Позивач зазначає, що під час приймання товару у неї не було повноцінної можливості розпакувати та ознайомитись з його станом. Після того як кур?єри занесли пральну машину в квартиру, вони посилаючись на велику кількість замовлень та обмаль часу, а також на те, що розпаковувати товар можна лише після його придбання, оскільки є вірогідність пошкодити упакування і втратити товарний вид, швидко розрахувались з [PERSON] та поїхали. Проте, коли позивач розпакувала пральну машину з коробки, було виявлено дефект у вигляді незначної вм`ятини в її нижній частині. Одразу, щоб перевірити чи не вплинув цей візуальний дефект на технічну справність прально-сушильної машини, вона увімкнула її та розпочала режим прання. Попри те, працюючи в холостому режимі без заповнення одягом, барабан пральної машини при обертанні видавав гучний звук биття. Також після обертання барабану, проявилось видавлення нижньої резинки якимось прямокутним предметом, що фактично унеможливило роботу пральної машини. В цей-же день, позивачем було подано електронне звернення в сервісну підтримку продавця, вказану на сайті магазину за електронною адресою: [INFO] щодо заміни пошкодженої (вдареної) пральної машинки на нову такої-ж самої моделі через її пошкодження та вихід з ладу на що 04.09.2023 року о 17:41 вона отримала відповідь про сформоване звернення. Також 05.09.2023 року о 23:35 була надіслана відповідь на електронну пошту позивача від ТОВ «Вірлпул Україна» про те, що вони отримали її запит про заміну пошкодженої пральної машинки. 06.09.2023 року зранку їй зателефонували із сервісного центру та запропонували оглянути пральну машинку їх майстром на що вона погодилась. Приблизно через годину майстер був на місці та оглянув несправний виріб про що виніс Акт перевірки якості виробу у висновку якого було зазначено про тріснуту (розколоту) противагу і що виріб в неробочому стані. В цей-же день о 13:37 сервісний центр продавця відповів їй на електронну пошту про неможливість узгодити повернення товару, так, як присутні механічні пошкодження, проте узгодили нарахування бонусів у вигляді 200 Алло грошей. Майже через три години о 16:01 мені прийшло друге повідомлення про нарахування зазначених бонусів. Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Стаття 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина, незважаючи на наявність у правових нормах прямої вказівки на можливість такого захисту (ст. 8 Конституції). Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. При цьому за ст. 64 Конституції України таке право не підлягає обмеженню навіть у період надзвичайного та воєнного стану. Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Частиною другою статті 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Частиною 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього. Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. За обставинами справи, недоліки прально-сушильної машини Whirlpool FFWD8 864349 BV UA (S/N) IMEI [NUMBER] були виявлені [PERSON] після передання їй придбаного товару продавцем, за відсутності об`єктивних перешкод, які позбавляли її оглянути товар перед його отриманням та виявити вказані недоліки. Належних і допустимих доказів того, що виявлені нею недоліки товару є істотними та виникли до передання його покупцеві, [PERSON] суду не надала. Оскільки виявлені позивачем недоліки не є істотними в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому відсутні підстави для повернення сплаченої за товар грошової суми, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.07.2018 року по справі № 127/1010/17. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. Статті 4 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зауважує, що відповідно до ч.ч 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., оскільки заподіяння такої шкоди відповідачем ТОВ «АЛЛО» не доведено належними та допустимими доказами. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed