Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач 10.05.2024 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить розірвати шлюб, укладений із відповідачкою, зареєстрований 26.04.1986 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського райвиконкому, актовий запис №379. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 26.04.1986, від шлюбу мають дітей, які на час звернення до суду з позовом є повнолітніми. Позивач стверджує, що шлюбні відносини припинено з 2003 року, сторони з зазначеного року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, не спілкуються. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, - різні погляди на життя. Зауважує, що збереження родини та шлюбу неможливе й є таким, що суперечить інтересам подружжя, спір про поділ спільного майна відсутній. Позивач зазначає, що розірвати шлюб у позасудовому порядку не має можливості, оскільки відповідачка не бажає разом подати до органів реєстрації актів цивільного стану спільну заяву. На підставі наведеного, з посиланням на 104, 110, 112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 29.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач разом з позовною заявою скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка 21.05.2024 за вх. №17643/24 скерувала до суду заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи за її відсутності. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви відповідно до ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26.04.1986 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського райвиконкому, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 26.04.1986 у м. Запоріжжі, про що зроблено відповідний актовий запис за №379. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, що не спростовано відповідачкою, адже відповідних заперечень у передбачений процесуальний строк (відповідно до ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження) нею не висловлено, належних доказів не надано. Подружні стосунки між сторонами у справі припинені з 2003 року, спільне господарство не ведеться, майновий спір між сторонами відсутній. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідних клопотань відповідачкою до суду не скеровано. Відповідно до ч.8\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений [PERSON] у сумі 1\~211,20 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved