Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на власну користь в твердій грошовій сумі 3605,75 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду і до завершення навчання на денній формі навчання в закладі вищої освіти, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що вона є повнолітньою донькою відповідача, навчається в закладі вищої освіти та проживає у гуртожитку. Кошти на власне утримання вона отримує від матері, але батько відповідач жодної участі в матеріальній допомозі не приймає, хоча має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, володіє достатнім майном, а тому може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 28.02.2024 року в справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відкрите спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не забезпечив явки повноважного представника, однак на адресу суду направив мотивований відзив, змістом якого позов визнав частково не заперечує щодо стягнення з нього щомісячно коштів в сумі 1000 гривень на утримання повнолітньої доньки, котра продовжує навчання. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 26.09.2023 року між [PERSON] та ЗУНУ було укладено договір про надання платної освітньої послуги для здобувача вищої (фахової перед вищої) освіти [PERSON] , за змістом якого ЗВО взяв на себе зобов`язання щодо надання, а замовних оплати освітньої послуги. Загальну вартість послуги сторони визначили в сумі 97614 гривень. Змістом довідки №1550 від 07.02.2024 року вбачається, що позивачка навчається на другому курсі, денній формі навчання в Західноукраїнському національному університеті спеціальність «Психологія», рівень вищої освіти Бакалаврат, термін навчання 28.09.2023 року 30.06.2026 року. [PERSON] проживає без реєстрації з 01.09.2023 року в студентському гуртожитку №5 ЗУНУ, про що видано довідку №7 від 13.02.2024 року. Тягар утримання позивачки несе її мати, котра також здійснює оплату за навчання повнолітньої доньки в університеті. Позивачка зазначає, що для її матері витрати на утримання доньки занадто велика сума, а тому [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання від біологічного батька - останній, на її переконання, цілком може надавати таку допомогу, оскільки має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, володіє достатнім майном, а тому може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач частково заперечив позовні вимоги, погоджується щодо стягнення з нього щомісячно коштів в сумі 1000 гривень на утримання повнолітньої доньки, котра продовжує навчання, вважає означену суму посильною для себе, оскільки перебуває у повторному шлюбі з 2005 року, й має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2007, 2008 та 2015 року народження. Означені обставини ствердив копіями свідоцтва про шлюб з [PERSON] від 27.12.2005 року, та свідоцтв про народження від 01.03.2007 року, 11.04.2008 року, 11.02.2016 року. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежного того, з ким дитина проживає. Суд наголошує, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків і неприпустимо створювати дискримінаційні умови для дітей на отримання матеріальної підтримки батьків незалежно перебувають вони в шлюбі чи ні. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав повнолітньої доньки - позивачки, котра продовжує навчання в закладі вищої освіти й потребує допомоги, на матеріальну підтримку від батьків в рівній мірі, вартість витрат на проживання та навчання, можливість відповідача надавати таку допомогу, його сімейний стан та матеріальне становище, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 27.02.2024 року і до завершення навчання на денній формі навчання в Західноукраїнському національному університеті спеціальність «Психологія», але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Отже позов підлягає до часткового задоволення. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Outcome: partial