Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Патрікєєву І.В. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити позивачу [PERSON] додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 07 листопада 2016 року помела мати позивача, [PERSON] . До дня смерті\~ [PERSON] проживала з дочкою [PERSON] в місті Полтава, але зареєстрована в Полтаві не була. Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження позивачки. [PERSON] є єдиним спадкоємцем. Після смерті матері позивачка до с.\~ Ягубець не приїздила тривалий час і лише в листопаді 2021 року приїхала до села з візитом до родичів, які і повідомили їй про існування\~ заповіту від імені її матері на її ім`я, про який вона не знала. Заповіт посвідчений в Ягубецькій сільській раді 18.10.2016 року за номером 15, перед переїздом матері на проживання до дочки в місто Полтава. Дізнавшись про наявність заповіту, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. 14.12.2021 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вихідний\~номер 656/02-31. В даній постанові приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бевзюк В.П. зазначив, що відмовляє гр.\~ [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну часту (пай) при приватизації земельної ділянки ДП «СГП «Ягубець», право на яке залишилось після смерті її матері гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з пропущеним строком подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим вона була змушена звернутись з даним позовом до суду. В подальшому від представника позивача адвоката Патрікєєвої І.В. до суду надійшли додаткові пояснення, де остання зазначила, що за заповітом померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] виявила свою волю, щодо переходу права на земельну частку (пай) при приватизації земельної ділянки ДП СГП «Ягубець», до її дочки позивача [PERSON] . Дане право виникло у померлої [PERSON] в наслідок ч.1 ст. 25 Земельного кодексу України. Рішенням Ягубецької сільської ради народних депутатів від 25.02.1994 №3 Елітно-насінницькому радгоспу "Ягубець" видано державний акт на право постійного користування землею (серія ЧР 16-6 ) площею 2598,8 га. \~\~Наказом Української академії аграрних наук від 25.08.1998 № 28 змінено назву Елітно-насінницького радгоспу "Ягубець" на дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, яке, 10.12.2004 на підставі наказу Української академії аграрних наук №447/94, передано у підпорядкування Міністерства аграрної політики України. Дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва передане до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Української академії аграрних наук від 10.12.2004 № 447/94 "Про передачу дослідних господарств Української академії аграрних наук до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України". Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.06.2005 № 294 дослідне господарство "Ягубець" перейменовано на державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець".\~\~У статуті державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" (затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №814 від 30.12.2011) зазначено, що підприємство засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому. Вказане підприємство створено відповідно до наказу Міністерства аграрної політики від 29.06.2005 № 294 "Про перейменування дослідного господарства "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва". Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.12.2013 №777 функції управління майном державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" передано регіональному відділенню Фонду державного майна України по Черкаській області. 25.09.2015 року регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області видано наказ від №7-АПК "Щодо приватизації державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубецьке". 02.12.2015 року регіональним віділенням Фонду державного майна України по Черкаській області видано наказ №11-АПК "Про затвердження плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 03.12.2015 № 12-АПК - державне підприємство перетворене у Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" та визнано правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 04.12.2015 №13-АПК - припинено юридичну особу державне підприємство "СГП "Ягубець" шляхом перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 04.12.2015 №14-АПК затверджено передавальний акт майна єдиного майнового комплексу державного підприємства до статутного капіталу Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець"; від 26.02.2016 № 1-АПК завершено приватизацію державного підприємства Сільськогосподарське підприємство "Ягубець". В процесі приватизації на відкритих загальних зборах працівників та пенсіонерів ДП «СГП «Ягубець» від 27.10.2015 року було прийнято одноголосне рішення про роздержавлення та приватизацію земель ДП «СГП «Ягубець» та вирішено сформувати списки осіб, що мають право на земельну частку (пай) з числа працівників, пенсіонерів ДП «СГП «Ягубець», працівників державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя розташованих на території Ягубецької сільської ради в порядку визначеному ст.25 Земельного кодексу України. На момент смерті [PERSON] була пенсіонером ДП «СГП «Ягубець», і була включена в списках працівників та пенсіонерів ДП «СГП «Ягубець», які мають право на земельну частку (пай)згідно частини 1 статті 25 Земельного кодексу України, а відповідно на момент її смерті, вона вже володіла правом на земельну частку (пай). Процес приватизації завершено і на сьогоднішній день,\~ право на земельну частку (пай) яке виникло у осіб, які були згідно закону наділені ним, продовжує зберігатись та має бути реалізовано безпосередньо особами або ж їх спадкоємцями. Обставини, що підтверджують наявність правонаступництва між ДП «СГП «Ягубець» до КСП «Ягубець», підтверджується Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі №823/1619/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018 року. Судовими рішеннями було встановлено, що згідно з наказами ФДМУ державне підприємств "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець", було перетворено у КСП "Ягубець" та є його правонаступником з усіх майнових прав і зобов`язань. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Патрікєєва І.В. у судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява в якій зазначено, що вони позов підтримують в повному обсязі та просять розглянути справу без їх участі. Відповідач Христинівська міська рада в судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не надала. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до задоволення,\~з таких\~підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Встановленим є те, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.10.2016 р. секретарем Ягубецької сільської ради Христинівського району Черкаської області, за № 15, за яким спадкоємцем спадкового майна визначила позивача у справі [PERSON] , 1966 р.н. Позивачка із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріуса не звернулась, на думку суду, з поважних причин, так як не знала про наявність заповіту від 18.10.2016 року, яким [PERSON] заповіла їй майно. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Призначення спадкоємців - є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] тривалістю два місяці.

Outcome: approved