Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просив суд ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни стосовно батька, прізвища та по батькові дитини. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник з 2015 року проживав зі [PERSON] однією сім`єю, а у 2024 році зареєстрував з нею шлюб. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , батько дитини записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Так, заявник виховує [PERSON] як рідну дитину, а той у свою чергу вважає його батьком. Між ними склалися теплі сімейні відносини. Відносини у сім`ї добрі, побудовані на взаємоповазі та любові один до одного. При цьому, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої та не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров`я - здоровий. Сім`я проживає у будинку, який обладнаний усім необхідним. Мати дитини не заперечує проти усиновлення. При цьому, першочергово усиновлення буде відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник вимоги даної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що погоджується з тим, щоб її сина усиновив заявник, та вказала, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який сприймає його дитину як свою, а хлопчик називає заявника батьком. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Степанець О.О. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Представник Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника, де зазначено, що заперечення проти позову відсутні. Суд, заслухавши пояснення заявника, матері дитини та представника заінтересованої особи, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст.313 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року у справі №758/7455/16-ц, оголошено [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві внести зміни до актового запису № 1810 від 20 листопада 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, в якому вказати: прізвище дитини « [INFO] », ім`я « [INFO] », по-батькові « [INFO] », місце народження дитини «м.Київ». Дату народження дитини залишено без змін. В графі мати, записано: [PERSON] , громадянка України. В графі батько, записано: [PERSON] (а.с. 22-23). Як вбачається із наданого Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 13 березня 2024 року, в актовому записів від 20.11.2015 року №1810 вказані відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , а батько на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - [PERSON] (а.с. 24). 23 січня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 18). Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 10 березня 2024 року, за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 3 кімнат, кухні, веранди, санвузла, котельні, двох недобудованих кімнат. Опалення індивідуальне газове, наявна електроенергія, в дворі господарські споруди. Санітарно-гігієнічні умови задовільні, кімнати об лаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. В кімнатах чисто, затишно. Дитина має окрему кімнату,місце для сну, підготовки до уроків та проведення дозвілля. Дитина забезпечена одягом, взуттям та засобами гігієни. Атмосфера в сім`є позитивна, взаємовідносини добрі, стосунки побудовані на повазі, довірі, взаєморозумінні. Дитина навчається у 3 класі у Фастівському ліцеї-гімназії №7. [PERSON] на даний час не працює (а.с. 26). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є власником даного житла (а.с. 5-7, 15-16). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). У відповідності до заяви [PERSON] , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сушаковою Т.В., вона дала свою згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її малолітного сина [PERSON] та не заперечує проти присвоєння дитині прізвища « [INFO] » по батькові « [INFO] » (а.с. 25). За висновком про стан здоров`я від 01.03.2024 року [PERSON] може бути усиновлювачем (а.с. 14). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] , [INFO] , є здоровим (а.с. 21). У відповідності до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , станом на 01.03.2024 року не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с. 13). Як вбачається із висновку Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації №01-11/146 від 05.04.2024 року, усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] вітчимом [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 8-9). У ч. 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтями 211 та 212 СК України визначено, хто може бути і хто не може бути усиновлювачами дитини. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України). Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення дитини, оскільки в матеріалах справи наявні всі передбачені чинним законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити [PERSON] , встановлено в судовому засіданні, що мати дитини, як і заявник, бажають цього усиновлення і заявник за своїм станом здоров`я може і бажає виховувати дитину, піклуватися про нього, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для його життя. При цьому, у судовому засіданні також встановлено, що заявник обізнаний про стан здоров`я дитини та усвідомлює наслідки усиновлення хлопчика, між ними склались батьківські відносини, а наразі сторони бажають отримати їх юридичне оформлення. Судом не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявника та малолітньої дитини і вважає за необхідне заяву у частині усиновлення задовольнити, оскільки воно проводиться в інтересах дитини, спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя [PERSON] . За умовами ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Так, заявник виявив бажання бути записаний батьком дитини та, відповідно, зміни його прізвища та по батькові. Мати дитини не заперечувала проти цього, про що подала відповідну заяву. Оскільки це відповідає інтересам дитини, суд вважає задовольнити вимоги заяви у частині внесення змін - відомостей про батька, до актового запису про народження дитини та, відповідно зміни прізвища з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові залишити без змін, так як по батькові дитини і так вказано « [PERSON] ». При цьому варто зазначити, що за умовами ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Таким чином, рішення суду про усиновлення дитини та внесення змін до актового запису про його народження згідно положень ст. 233 СК України є підставою для внесення відповідних змін органом державної реєстрації актів цивільного стану, а тому, додатково зобов`язувати вказану заінтересовану особу вчиняти дії суд вважає недоцільним, та відповідно, відмовляє у задоволенні заяви у цій частині.

Outcome: partial