Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений з ним 04 серпня 2011 року. Вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя між сторонами не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями. У сторін відсутні довіра та взаєморозуміння. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка вважає шлюб формальним. Тому просила суд шлюб розірвати. Судові витрати залишила за собою. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Судові витрати залишила за собою. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач будь-яких заяв, клопотань суду не подав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Конверт з копією позовної заяви та додатками відповідач отримав. Що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09.45 год. 26 червня 2024 року. Копію ухвали суду від 13 червня 2024 року відповідач отримав 19 червня 2024 року. Що підтверджується відстеженням за трекінгом відправлення Укрпошти. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що відповідачу відомо про розгляд даної справи у суді. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Ухвалою Старовижівського районного суду від 26 червня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені Судом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 серпня 2011 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 серпня 2011 року, який зареєстрований Руднянською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 02. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами\~відсутнє спілкування\~та взаєморозуміння,\~що фактично\~привело до\~розпаду сім`ї.Кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду. Відповідно до положень частини третьої\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та 4\~статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі статтею 111\~Сімейного кодексу\~України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 113\~СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося. Відносини, які склались між сторонами носять негативний характер. Відсутні спільні інтереси та погляди на подальше спільне життя. Тобто шлюб носить формальний характер. Можливості збереження даного шлюбу немає. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Бажання позивачки після розірвання шлюбу іменуватись шлюбним прізвищем « [PERSON] » підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивачки, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачкою. З цих підстав,

Outcome: approved