Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 69 400,82 грн. та відшкодування понесених судових витрат. Позов мотивований тим, що 24.03.2018 року між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № Z52.22774.003800364. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z52.22774.003800364 від\~ 24.03.2018 року перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] \~ в сумі 69 400,82 грн., з яких: 18 160.15 грн. -\~ заборгованість за основним боргом; 51 240.67 грн. - заборгованість за відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за комісіями. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] \~ має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № Z52.22774.003800364 від\~ 24.03.2018 року у розмірі 69 400,82 грн.\~ 10.04.2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, без участі представника позивача. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена\~ належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направила. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання, з відміткою «25.04.24 вручено особисто». Також, відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не відомі та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена\~ належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2018 року між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № Z52.22774.003800364\~ про надання коштів на поточні потреби, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 36240,00 грн. Строк кредиту 24 місяці за змінюваною процентною ставкою 0,01 % річних. Разом вищевказаним договором між позичальником та відповідачем погоджено згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта банку, заяву-анкету, заяву про акцепт на укладення договору, паспорт споживчого кредиту, додаток до паспорта споживчого кредиту. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги. Так, згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] \~ за кредитним договором № Z52.22774.003800364\~ на загальну суму 69 400,82 грн. В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z52.22774.003800364. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитним договором № Z52.22774.003800364 у загальному розмірі 69 400,82 грн., з яких: 18 160.15 грн. -\~ заборгованість за основним боргом; 51 240.67 грн. - заборгованість за відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved