Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

26 березня 2024 року до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302, зареєстрованого виконкомом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 11.09.2001 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1234, виданого на ім`я [PERSON] . Обґрунтовує свої вимоги наступним: [INFO] помер рідний батько заявниці [PERSON] , [INFO] . 22.02.2022 року [PERSON] звернулась до державного нотаріусу Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Биканова Р.І. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті рідного батька, а саме на земельну ділянку площею 0,0578 га, розташовану на території Криворізької міської ради у с/т «Луч» ділянка № [NUMBER] «б» у Центрально-Міському районі. Спадкоємець за законом [PERSON] для оформлення спадщини надала документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку Державний акт серії І-ДП № 023302, зареєстрований виконкомом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 11.09.2001 року, в якому невірно зазначені дані про власника, а саме [PERSON] , а в свідоцтві про смерть його прізвище записане як [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. від 22.02.2022 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не підтверджується тотожність прізвища померлого [PERSON] . Вважає, що причиною неправильного написання прізвища є технічна помилка, яка допущена уповноваженою особою виконавчого комітету Криворізької міської ради, при виготовленні державного акту на земельну ділянку І-ДП № 023302 від 11.09.2001 року на [PERSON] у прізвищі була допущена помилка. Встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302, виданого на ім`я [PERSON] має для заявника юридичне значення та дозволить отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Будь-який інший порядок встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа законодавства України не передбачений. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 29 травня 2024 Витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 954/2021. На виконання ухвали суду від 29 травня 2024 року від Другої криворізької державної нотаріальної контори 10 червня 2024 року надійшла завірена належним чином копія спадкової справи № 954/2021. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, викладені у заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату час та місце належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Враховуючи положення ч.3ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників на підставі наявних у справі матеріалів. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспортних даних паспорту громадянина України [NUMBER] від 23.07.2002 року прізвище ім`я по батькові рідного батька заявниці зазначено як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 січня 1971 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . З огляду на свідоцтво про шлюб від 31 серпня 1991 року, актовий запис №850, [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] та змінено прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до Державного акту на право на земельну ділянку серії І-ДП № 023302 від 11 вересня 2001 року, на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради № 285 від 14.03.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки 0,0578 га.№87 «б», яка розташована на території Криворізької міської ради у с/т «Луч» у Центрально-Міському районі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 червня 2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 86 років. Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 00034025408 від 04.12.2021 року, складеного Другою криворізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 954/2021. 22 лютого 2022 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 22 лютого 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , а саме на земельну ділянку №87 «б» розташовану на території Криворізької міської ради у с/т «Луч» у Центрально-Міському районі , у зв`язку з тим, що не підтверджується тотожність прізвища померлого [PERSON] у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302. Як вбачається із Державного акту на право на земельну ділянку серії І-ДП № 023302 від 11 вересня 2001 року, який складений на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради № 285 від 14.03.2001 року прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Дана помилка перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Положеннями статті 318 ЦПК України визначено, що у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, слугувала постанова державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 22 лютого 2022 року якою [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] [INFO] , а саме на земельну ділянку №87 «б» розташовану на території Криворізької міської ради у с/т «Луч» у Центрально-Міському районі, у зв`язку з тим, що не підтверджується тотожність прізвища померлого [PERSON] у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302 від 11.09.2001 року невірно зазначено прізвище рідного батька заявниці, а саме: « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». У сукупності з даними зазначеними у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 023302 від 11 вересня 2001 року, з`ясована відповідність даних особи вказаної у зазначеному акті: « [PERSON] », щодо його прізвища - даним що належать особі рідного батька заявниці по справі « [PERSON] ». З урахуванням наведеного, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, про який просить сторона заявника, породжує юридичні наслідки для заявника, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved