Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

12 березня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та просила суд змінити призначення за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13жовтня 2015 року по справі №210/3670/15-црозмір аліментів про стягнення з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі до 800 (вісімсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог посилається на те,що 20.07.2007 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 25 жовтня 2010 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №2-2840 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2010 року по справі №2-2839 було призначено стягнення щомісячно аліментів з відповідача в розмірі 400 грн. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 22 вересня 2010 року. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року по справі №210/3670/15-ц було збільшено розмір аліментів призначеного за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2010 року до розміру 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 27 січня 2016 року відкрито виконавче провадження №49938522. 28 червня 2023 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів дитина виросла, змінилося матеріальне становище позивача, за 9 років відбулося знецінення національної валюти України, що відображається у збільшенні витрат на придбання одягу та взуття і підвищення цін на харчування, у зв`язку з чим, представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 травня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 02 травня 2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2010 року по справі №2-2839 було призначено стягнення щомісячно аліментів з [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 22 вересня 2010 року. (а.с. 13) Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року по справі №210/3670/15-ц, збільшено розмір аліментів призначених за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2010 року, справа №2-2839, до стягнення з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі до 800 (вісімсот) грн.. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 14) Відповідно до Акту від 22.09.2023 року виданої за підписом майстра дільниці та начальника дільниці ТОВ «СітіСервіс-КР», за адресою вул. Авангардна, буд.№9, кв.№4, з 2000 року по теперішній час проживає [PERSON] , [INFO] , разом з нею проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] . (а.с. 16) 28 червня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центрально-міським відділом державно реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №581. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.06.2023 року. (а.с. 18) Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України). Отже,саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з цим Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18 і 27). Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. За загальними правилами доказування, встановленими ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). Тому сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Тобто доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому слід роз`яснити, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Враховуючи наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів та позиції стягувача аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, не погіршать їх матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. У зв`язку з чим, заявлені позивачем вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили виконавчий лист по справі №210/3670/15-ц від 13.10.2015 року виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням обов`язку боржника [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved