Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У травні 2024 із заявою до суду звернулася [PERSON] , яка просила встановити факт родинних відносин син матір між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] . Мотивувала тим, що вона є спадкоємицею за заповітом рідного дядька [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва на право на спадщину отримала відмову. До спадкового майна померлого [PERSON] входять земельні ділянки, які належали його покійній матері [PERSON] . Проте у витягові ДРАЦС про народження [PERSON] та у свідоцтві про смерть містяться розбіжності, а саме дата народження. Вказані розбіжності позбавляють заявниці можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою суду від 23.05.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Від клопотання про виклик свідків відмовилася. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність. При вирішені справи покладався на розсуд суду. Суд дослідивши надані докази встановив, [PERSON] який народився [INFO] , помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис (свідоцтво а.с. 11). Усе належне йому майно він заповів заявниці (заповіт а.с. 15). За життя [PERSON] прийняв спадщину, яка утворилося після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження [PERSON] народився [INFO] , про що 07.12.1950 року зроблено відповідний актовий запис. Батьки [PERSON] та [PERSON] . З копії господарської книги за 1697-1970 роки слідує, що до складу сім`ї голови [PERSON] входили: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] дванадцятого місяця 1950 року народження, доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] за життя належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера 0524584800:01:004:0122 та 0524584800:01:004:0121. При зверненні із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом нотаріус Тиврівської державної нотаріальної контори заявниці відмовив, аргументуючи тим, що у витягові про народження та у свідоцтві про смерть [PERSON] міститься різна дата народження, що ставить під сумнів родинні зв`язки його із спадкодавцем [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин. Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 294 ЦПК України слід віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved