Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

25 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року суддею [PERSON] справу було прийнято до свого провадження. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 04 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 23 травня 2018 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, із позовом згоден. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] \~зареєстрували шлюб 04 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис №186. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2018 року шлюб розірвано /а.с. 9-10/. [PERSON] \~та [PERSON] \~є батьками\~малолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 11/. 08 липня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с. 45/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~вимог ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В позовній заяві позивач вказує, що син проживає з нею та вона його повністю утримує, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працевлаштований, заперечень протилежного відповідачем не надано, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у частці від доходу. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, відповідача на користь позивача підлягають\~ стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. \~ Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», визнання відповідачем позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн (1211,20:2 ), а інша частина судового збору в сумі 605,60 грн підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved