Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09.11.2001 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців шлюбу спільне життя з відповідачем не складалось через відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, наявності розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Основною причиною розірвання їх сімейних стосунків є зрада відповідача. Зазначені обставини шлюбного життя негативно впливають на емоційне здоров`я обох сторін, а також дітей. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено з лютого 2024 року. З цього часу спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, відсутній спільний бюджет. Молодший син [PERSON] на теперішній час проживає разом з відповідачем, спір щодо місця проживання дитини на теперішній час відсутній. Строк на примирення, вважає, що не виправить стан шлюбних відносин, збереження шлюбу неможливе, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. За таких обставин він вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує, вимоги просить задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна та позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 461. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.09.2004 року Ларжанською сільрадою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 18, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.01.2011 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 05. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилами, передбаченими ст. ст. 24, 104, 105, 110 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, оскільки сторони однією сім`єю з лютого 2024 р. не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved