Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2010 року. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що після реєстрації шлюбу вони, впродовж року, проживали у м. Чернівці. До 2019 року відносини між ними були більш менш нормальними, проте чоловік почав зловживати спиртними напоями, а згодом наркотичними засобами. Коли вона розмовляла з ним з цього приводу, то він заперечував це, виправдовувався. Відповідач ніде не працював, не забезпечував сім`ю, тому вона вимушена була працювати, а дітей залишала з ним. Одного разу, перебуваючи в такому стані, відповідач не проконтролював дітей і син пішов з дому, за що відповідача притягнули до відповідальності. Останній не забезпечував сім`ю, так ще ті кошти, які вона заробляла, він викрадав. Краєм її терпіння стало те, що відповідач намагався розбещувати її старшу доньку 2007 року народження від першого шлюбу. Тому у квітні 2022 року вона забрала дітей і поїхала до своїх батьків в смт Мельниця Подільська, і з того часу і до тепер вони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Крім того, зазначила, що один раз відповідач намагався помиритись, але вона цього не хотіла. Зазначила, що спершу він був дуже чуйним, добрим, але він вибрав для себе алкоголь, наркотики та друзів. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу, суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення від 11.06.2024, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14 червня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 739. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з квітня 2022 року разом не проживають, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved