Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження та визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 лютого 2013 року зареєстрований шлюб між нею - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відділом ДРАЦС реєстраційної служби Коропського районного управління юстиції у Чернігівській області. За час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] - [INFO] . Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу у неї [INFO] народилася донька [PERSON] батьком якої записаний [PERSON] , однак вказана дитина народилася від цивільного чоловіка [PERSON] , з яким позивачка співмешкала останні шість років до моменту реєстрації шлюбу. 01 березня 2024 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Зборівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [INFO] у них народилася друга спільна дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 березня 2024року. Дана сім`я проживає спільно у будинку площею 50.6кв.м, у господарстві утримується домашня птиця, житлові умови придатні для проживання. Син [PERSON] від шлюбу із [PERSON] та спільна донька [PERSON] кличуть «татом» [PERSON] , який проживає з ними останні шість років, з дітьми у нього склалися теплі, родинні відносини. Позивач та представник підтримали в суді позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав. Суд вважає, що відповідач [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , просив задоволити позовні вимоги. Третя особа - Зборівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень щодо позовних вимог немає. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року (а.с.11-12), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [INFO] народилася [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10), її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 01 березня 2024 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у Зборівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 13). [INFO] у даному шлюбі народилася друга спільна дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 березня 2024 року (а.с. 14). Як пояснили в суді позивачка та відповідач [PERSON] дитина - [PERSON] народилася від цивільного чоловіка [PERSON] , з яким позивачка співмешкала останні шість років до моменту реєстрації шлюбу. Сім`я проживає спільно у будинку площею 50.6 кв.м, у господарстві утримується домашня птиця, житлові умови придатні для проживання, про що вказано в акті обстеження матеріально - побутових умов сім`ї (а.с. 15), складеним 16 квітня 2024 року комісією Погрібецького старостинського округу Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області. Син [PERSON] від шлюбу із [PERSON] та спільна донька [PERSON] кличуть «татом» [PERSON] , який проживає з ними останні шість років, з дітьми у нього склалися теплі, родинні відносини, як ствердили позивачка та відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , зазначене також підтверджує мати дитини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved