Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», третя особа [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішень та визнання недійсними правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди. \~ \~ \~ \~Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», третя особа [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішень та визнання недійсними правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди відмовлено в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~11 червня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 450000 грн. \~ \~ \~ \~27 червня 2024 року чере систему "Електронний суд" від представника [PERSON] - адвоката Тарасенко Г.О. надійшла заява, в якій вона просила клопотання про ухвалення додаткового рішення залишити без змін. В судове сторони не зявились, про дату, час та місце повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», третя особа [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішень та визнання недійсними правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди. \~ \~ \~ \~Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «Ренто», Приватного підприємства «Ренто-Капітал», третя особа [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішень та визнання недійсними правочинів, виділення частки в натурі, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення завданої шкоди відмовлено в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~-\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих сторонами\~доказів\~(договорів,\~рахунків\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У відзиві на позовну заяву, [PERSON] було зазначено, про прийняття попередньої заяви про відшкодування витрат на правову допомогу. Також у письмових судових дебатах [PERSON] була заявлена вимога про розподіл судових витрат. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. \~ \~ \~ \~Понесені [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу підтверджується: договором про надання правової допомоги від 15 жовтня 2020 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якого [PERSON] доручає а [PERSON] приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу у справі № 638/8782/20. [PERSON] зобов`язується сплатити гонорар адвокату у сумі 450000 грн.; актом приймання передачі виконаних робіт від 09 червня 2024 року, в якому зазначено вид робіт надання правничої допомоги у справі № 638/8782/20 на загальну вартість 450000 грн.; платіжним дорученням № 1 від 30 червня 2021 року про перерахування [PERSON] на рахунок АБ АМ суми у розмірі 115137,50 грн., призначення платежу: оплата послуг надання правової допомоги зг.рах-факт №4 від 02 червня 2021 року; платіжним дорученням № 3 від 02 червня 2021 року про перерахування [PERSON] на рахунок АБ АМ суми у розмірі 40000 грн., призначення платежу: оплата послуг надання правової допомоги зг.рах-факт №4 від 02 червня 2021 року; платіжним дорученням № 179367642 від 10 червня 2024 року про перерахування [PERSON] на рахунок АБ АМ суми у розмірі 107625 грн., призначення платежу: сплата рахунку №4 від 10 червня 2024 року за [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 15.01.2020 у справі № 638/8782/20. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в\~детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги,\~у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. \~ \~ \~ \~Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, оцінивши рівень витрат відповідача на правничу допомогу, а також співмірність витрат зі складністю предмета спору, виходячи із критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100000 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial