Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

08 травня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком), в обґрунтування якого вказав, що він протягом тривалого часу перебував у трудових відносин з підприємством відповідача, працював підземним гірничим робітником та підземних прохідником, виконуваав роботи, які характеризувались важкою працею та великою запиленістю повітря в робочій зні, що перебільшувала ГДК. 01 лютого 2024 року висновком ЛЕК Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини йому встановлено професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферічним нейросудинним синдромами верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковоого періартрозу, остеоартрозу у поєднанні щ періартрозом ліктьових і колінних суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, легенева недостатність першого-другого ступеня. Висновком МСЕК від 02 травня 2024 року позивачу первинно було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. Внаслідок отриманих професійних захворювань позивач переносить моральні страждання від постійного лікування, поганого стану здоров`я, який не покращується, витрачання великих коштів та часу на лікування, постійний біль, який турбує. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві відповідача, у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 400 000 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача адвокат Власкінa Т.Я. скористалась правом надання відзиву в якому зазначила, що згідно з\~статтею 1167\~ЦК України,\~моральна шкода\~нанесена фізичній\~особі неправомірними\~рішеннями,\~діяльністю чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується особою,\~яка її\~завдала,\~за наявності\~її вини.\~Акт підписаний\~членами комісії\~ начальником\~медико-санітарної\~частини АТ\~Кривбасзалізрудком з\~окремою думкою,\~інспектора (\~з охорони\~праці)\~служби охорони\~праці АТ\~Кривбасзалізрудком з\~окремою думкою,\~у відповідності\~до якої,\~останні дійшли\~висновку,\~що відповідач,\~як роботодавець,\~не винен\~у виникненні\~професійних захворювань\~у позивача,\~оскільки умови\~праці в\~яких працював\~позивач не\~створювалися шахтобудівельним\~управлінням шахти\~Тернівська АТ\~Кривбасзалізрудком,\~а є\~наслідком недосконалості\~технології розробки\~корисних копалин\~підземним.\~У пункті\~20\~акту розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~від 04\~березня 2024\~року,\~не визначено\~конкретних посадових\~осіб,\~які порушили\~законодавство про\~охорону праці,\~гігієнічні регламенти\~і нормативи.\~Водночас,\~законодавчо допускається\~робота в\~умовах перевищення\~гігієнічних нормативів\~виробничого середовища\~за умови\~застосування засобів\~індивідуального та\~колективного захисту.\~ [PERSON] \~впродовж всього\~часу роботи\~своєчасно забезпечувався\~протипиловими респіраторами\~типу Лепесток-40,\~ефективність очищення\~повітря від\~пилу яких\~становить 99,9%.\~Також усе\~гірниче обладнання,\~яке в\~процесі роботи\~утворює пил,\~обладнується пиловловлюючими\~пристроями.\~Тому за\~умови постійного\~використання ЗІЗ\~шкідливий вплив\~пилу з\~вмістом кремнію\~діоксиду кристалічного\~від 10\~до 70%\~на [PERSON] \~не відбувався.\~ У\~довідці МСЕК\~зазначено,\~що позивачу\~встановлено 65\~%\~втрати професійної\~працездатності та\~потребу у\~спостережені у\~сімейного лікаря\~та невролога,\~але дані\~про стрес,\~депресію чи\~інші негативні\~прояви психологічного\~стану,\~які зазнав\~потерпілий в\~результаті професійного\~захворювання у\~зазначеній довідці\~та матеріалах\~справи \~відсутні.\~Крім того,\~позивачу встановлена\~ІІІ група\~інвалідності,\~яка не\~виключає можливість\~подальшої трудової\~діяльності позивача\~в оптимальних\~та допустимих\~умовах праці,\~а отже\~зберігається його\~соціально-трудова\~адаптованість та\~можливість отримувати\~додаткове матеріальне\~забезпечення.\~ [PERSON] \~звільнився з\~АТ Кривбасзалізрудком\~за власним\~бажанням у\~зв`язку з\~виходом на\~пенсію,\~на підставі\~статті 38\~КЗпП України,\~а не\~внаслідок погіршення\~стану здоров`я.\~АТ Кривбасзалізрудком\~вважає,\~що сума\~відшкодування моральної\~шкоди внаслідок\~ушкодження здоров`я\~позивачу у\~розмірі 400\~000\~грн.\~недоведена та\~значно завищена.\~У позовній\~заяві позивач\~зазначає,\~що у\~зв`язку\~з виникненням\~у нього\~професійних захворювань\~істотно змінився\~його образ\~та якість\~життя,\~проте,\~зазначене нічим\~не підтверджується,\~висновків медичних\~органів,\~які підтверджують\~факт перенесення\~позивачем моральних\~страждань,\~останній суду\~не надав,\~тому факт\~спричинення моральної\~шкоди є\~недоведеним.\~ [PERSON] ,\~укладаючи з\~відповідачем трудовий\~договір,\~був повідомлений\~і ознайомлений\~під розпис\~про його\~права і\~обов`язки,\~про умови\~праці,\~наявність на\~робочому місці,\~де він\~буде працювати,\~небезпечних і\~шкідливих виробничих\~факторів,\~які ще\~не усунуто,\~та можливі\~наслідки їх\~впливу на\~здоров`я,\~його права\~на пільги\~і компенсації\~за роботу\~в таких\~умовах відповідно\~до чинного\~законодавства і\~колективного договору.\~При цьому,\~позивач свідомо\~приймав запропоновані\~йому умови\~праці і\~усвідомлював можливість\~ушкодження його\~здоров`я\~та його\~наслідки,\~тобто,\~відповідач не\~приховував важкість\~та шкідливість\~технологічного процесу,\~технологію виробництва\~не порушував,\~а тому\~протиправних дій\~відносно позивача,\~які б\~знаходились в\~причинному зв`язку\~з настанням\~професійних захворювань\~-\~не вчиняв,\~в наслідок\~чого не\~може нести\~відповідальність у\~вигляді відшкодування\~моральної шкоди\~і за\~цієї підстави.\~ [PERSON] \~свідомо порушував\~законодавство у\~сфері охорони\~праці,\~що виразилося\~у недбайливому\~ставленні позивача\~до свого\~здоров`я,\~та як\~наслідок і\~спричинило виникнення\~у нього\~професійних захворювань. Крім того, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого періоду працював на підприємстві відповідача: з 16 березня 1993 року по 01 жовтня 1994 року підземним гірничим робітником шахти Первомайська, з 01 жовтня 1994 року по 01 січня 1995 року - підземним прохідником шахти Первомайська, з 01 січня 1995 року по 31 січня 1997 року підземним прохідником шахти Леніна, з 04 лютого 1997 року по 25 листопада 1997 року підземним прохідником з правом ведення вибухових робіт шахти Першотравнева, з 18 травня 1998 року по 20 квітня 2022 року - підземним прохідником шахти Тернівська (Леніна). [INFO] звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КЗпП, що підтверджуєься копією трудової книжки позивачп (а.с.9-13). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 179 від 01 лютого 2024 року позивачу встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферічним нейросудинним синдромами верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковоого періартрозу, остеоартрозу у поєднанні щ періартрозом ліктьових і колінних суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, легенева недостатність першого-другого ступеня (а.с.27-27а). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 04 березня 2024 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи прохідником у шатхтобудівельному управління АТ Кривбасзалізрудком у періоди з 01.01.1995 року по 31.01.1997 року, з 18.05.1998 року по 31.12.2002 року, з 02.01.2003 року по 20.04.2022 року [PERSON] в підземних умовах шахти виконував комплекс прохідницьких робіт з проходки гірничих виробок різної конфігурації за допомогою прохідницького обладнання. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні показники (а.с.14-18). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 04 березня 2024 року вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: важкість праці маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну перевищувала на 10 кг і складала 40 кг при номрі до 30 кг, періодичне перебування у робочій позі стоячи 63 % зміни при нормі до 60 % згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08 квітня 2014 року; пил переважно фіброгенної дії - концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,88 разів (3,65-3,89 мг/м3 при\~ГДК 2,0 мг/м3)\~згідно Наказу\~МОЗ України\~від 14\~липня 2020\~року \~№ 1596\~Про затвердження\~гігієнічних регламентів допустимого\~вмісту хімічних\~і біологічних\~речовин у\~повітрі робочої\~зони. Згідно довідки МСЕК від 02 травня 2024 року позивачу встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: 50 % - радикулопатія, 15 % - ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 08 квітня 2024 року безстроково. Позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу та рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, невролога та санаторно-курортне лікування (а.с.7-8). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.21-26). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України\~Про\~охорону\~праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~ст.23\~Цивільного\~кодексу\~України\~особа\~має\~право\~на\~відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення\~її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійні захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого порушено нормальний спосіб життя, позивач постійно потребує лікування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 28 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності, які визначені безстроково, що свідчить про неможливість відновлення стану здоров`я потерпілого. Суд також приймає до уваги тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, і вважає необхідним, доцільним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 250 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 400 000 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Крім того, відповідно до пп. А п.\~164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України\~(в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, доводи сторони відповідача щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку предметом стягнення є сума відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни до Податкового кодексу України не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмірі 2500 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial