Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

01.03.2024 до Літинського районного суду Вінницької області звернувся заявниця та просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначити [PERSON] опікуном над останнім. Свою заяву мотивує тим, що необхідно визнати [PERSON] недієздатним, оскільки через свій психічний стан останній не розуміє значення своїх дій та не усвідомлює їх наслідки. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги, пояснивши, що її син є інвалідом з дитинства, має психічні розлади та відхилення в поведінці. Без сторонньої допомоги він не може доглядати за собою. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Крива Г.О. у судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви та вважала за можливе задовольнити її. Захисник [PERSON] адвокат Заєць Б.В. у судовому засіданні повідомив, що [PERSON] фактично хворіє, і для забезпечення його прав необхідно встановити опіку. Враховуючи висновки та подані заявником докази, вважає, що відсутні перешкоди в призначенні опікуна. Також, враховуючи висновки органу опіки, вважав за доцільне визнати [PERSON] недієздатним і призначити опікуном останнього його мати [PERSON] .. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, висновок експертизи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 11) батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 10) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 50 від 14.02.2024 (а.с. 15) [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 681441 від 30.01.2024 (а.с. 17) [PERSON] , [INFO] являється інвалідом першої «А» групи з дитинства. Інвалідність встановлена безтерміново. Також зазначено, що останній потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Індивідуальною програмою реабілітації інваліда за № 30137 від 30.01.2024 (а.с. 18) [PERSON] визначено діагноз F71.10 розумова відсталість». Актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.02.2024 (а.с. 20) зазначається, про те, що [PERSON] , здійснює догляд за своїм сином [PERSON] , 2006 року народження, особою з інвалідністю, проживають спільно в одному будинку. Довідкою за № 3 від 14.02.2024 (а.с. 21) зазначається про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 2009 року. являється інвалідом 1-а групи по психічному захворюванню, безтерміново. Довідками від 14.02.2024 (а.с. 22,23) зазначається про те, що [PERSON] , 1980 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не знаходиться. Висновком органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Літинської селищної ради за № 92 від 17.04.2024 (а.с. 79-80) опікунська рада визнала доцільним призначити [PERSON] опікуном її сина-інваліда з дитинства 1-А групи, [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права». У відповідності до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікованої Україною Законом за № 475/97 від 17.01.1997 р.), кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків, має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Частиною 1 ст.30 ЦК України, передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна віддавати звіт своїм діям і (або) контролювати їх. Відповідно до ч.1 ст. 76, ч.1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які законом не мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із ч. 6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 270 від 09.05.2024 (а.с. 66-68) [PERSON] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості тяжкого ступеня зі значним відхиленням у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. В той же час, згідно зі ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку, що [PERSON] , страждає на стійкий психічний розлад і внаслідок захворювання позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд знаходить обгрунтовані підстави для визнання останнього недієздатним. Враховуючи те, що заявниця є матір`ю [PERSON] і проживає разом із ним за адресою [ADDRESS] , виявила бажання бути його опікуном, тому суд вважає за можливе призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , його матір - [PERSON] .. Враховуючи положення з ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням даної справи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved