Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

23 травня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищевказаною заявою окремого провадження, в обґрунтування якої послалась на те, що вона є неповнолітньою особою (наразі її вік становить 16 років), у 2021 році познайомилась зі [PERSON] (наразі є повнолітнім), з яким у заявника почались стосунки, виникло міцне почуття любові, внаслідок чого заявник завагітніла, термін вагітності на момент звернення до суду становить 34 тижні. За викладених обставин заявник має намір зареєструвати шлюб зі [PERSON] , однак коли звернулась до відповідного територіального органу ДРАЦС, то заявнику було роз`яснено неможливість реєстрації її шлюбу через недосягнення шлюбного віку, а також роз`яснено право на звернення до суду задля отримання права на шлюб. Мати заявника не заперечує проти укладення шлюбу, [PERSON] працює та має можливість утримувати сім`ю. З викладених підстав заявник звернулась до суду із даною заявою окремого провадження, в якій просила суд надати їй право на шлюб зі [PERSON] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2024 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено в якості заінтересованих осіб зазначених у свідоцтві про народження заявника батьків. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2024 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, виключено з учасників справи [PERSON] , а також уточнено найменування органу опіки та піклування, як заінтересованої особи по справі. В судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримала, наполягала на її задоволенні в повному обсязі з викладених у ній підстав та обставин. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] також вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування залишила вирішення заяви на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Амур-Нижньодніпровського ВДРАЦС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240, 294 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників справи. Дослідивши матеріли цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Дніпропетровську, Україна народилась заявниця [PERSON] , яка є громадянкою України та якій на момент подання даної заяви до суду та її розгляду по суті виповнилось 16 років, а отже заявниця є неповнолітньою особою. Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження та копією паспорту громадянина України. [INFO] народився [PERSON] , який є громадянином України і на момент надходження до суду даної заяви окремого провадження та її розгляду по суті є повнолітньою особою, що підтверджується копією паспорту громадянина України. Судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України також встановлено, що заявниця та [PERSON] вже тривалий час перебувають у відносинах як чоловік та жінка, планують створити сім`ю та зареєструвати шлюб, однак не можуть цього зробити через недосягнення заявницею шлюбного віку. Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста від 13 травня 2024 року (форма первинної облікової документації №028/о) заявник вагітна, строк її вагітності становить 34 тижні. При цьому заінтересована особа [PERSON] визнає своє батьківство майбутньої дитини заявниці. За твердженнями заінтересованої особи [PERSON] останній у іншому шлюбі не перебуває, бажає зареєструвати шлюб із заявницею, працює та має можливість утримувати майбутню сім`ю. Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, СК України, ЦК України, ЦПК України. Так, відповідно до ст.ст.7, 18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення. Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Нормами ст.24 СК України, ст.51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.ст.25, 26 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. У шлюбі між собою не можуть перебувати особи, які є родичами прямої лінії споріднення. У шлюбі між собою не можуть перебувати рідні (повнорідні, неповнорідні) брат і сестра. Повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця. За рішенням суду може бути надане право на шлюб між рідною дитиною усиновлювача та усиновленою ним дитиною, а також між дітьми, які були усиновлені ним. У шлюбі між собою не можуть бути усиновлювач та усиновлена ним дитина. Шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною може бути зареєстровано лише в разі скасування усиновлення. Згідно норм ст.ст.22, 23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Положеннями ст.293 ч.3 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст.34 ЦК України у разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, системний аналіз ст.ст.22, 23 СК України, дає підстави дійти висновку про те, що особа, яка бажає укласти шлюб, але не досягла шлюбного віку (18-ти років), має право звернутися до суду із заявою про надання права на шлюб. При цьому, законодавець чітко визначає дві обов`язкові умови: перша - особа повинна досягти 16-ти років; друга - це повинно відповідати її інтересам. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі №601/1086/16-ц. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, спираючись на наведену вище правову позицію суду касаційної інстанції та норми законодавства, приймаючи до уваги, що заявниця досягла шістнадцятирічного віку, вагітна, бажає зареєструвати шлюб із повнолітнім [PERSON] , а останній в цьому підтримує заявницю, враховуючи ставлення заявниці та [PERSON] один до одного, а також характер їх взаємовідносин, суд приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідатиме її інтересам, а отже дана заява окремого провадження є правомірною, обґрунтованою, а її вимоги доведеними, а тому підлягають задоволенню. З огляду на положення ст.294 ЦПК України судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають та мають бути віднесені на рахунок заявниці. На підставі викладеного та

Outcome: approved