Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернувся у суд з зазначеним позовом до ТОВ «Укрлогістика», треті особи: ПАТ «СК «Універсальна», [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 09 березня 2018 року о 15:17 год. на перехресті вулиці Газопровідної та проспекту Правди в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки Hyundai Sonata, номер державної реєстрації [NUMBER] . Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки ТАТА, LPT 613/38-02, номер державної реєстрації [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ №125/03-18 від 14.03.2018 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 144 116,78 грн. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача та фактично понесених витрат складає 160 425,00 грн. На час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Універсальна» за договором (полісом) АК № 7916703. ПАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 65 723,45 грн. без ПДВ, що було встановлено на підставі звіту №125/03-18 від 14.03.2018. Згідно відповіді ТОВ «Укрлогістика» на адвокатський запит від 23.04.2020 №23/04/2020 [PERSON] , у період з 08.03.2018 по 10.03.2018, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрлогістика» на підставі наказу №551к від 26.10.2017. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь різницю між отриманою сумою страхового відшкодування та вартістю фактично проведеного відновлювального ремонту його автомобіля в розмірі 94 701,55 грн. (160 425,00 - 65 723,45). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 08.02.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що позивач не має право на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 94 701,55 грн. Договором (полісом) № АК/7916703 від 12 грудня 2017 року передбачено, що ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну третіх осіб складає 100000 гривень. Матеріальна шкода оцінена згідно зі звітом №125/03-18 від 14.03.2018 в розмірі 144 116,78 грн. з урахуванням ПДВ. Позивач погодився та не оспорював розмір страхового відшкодування, який був визначений на підставі вказаного звіту. Позивач отримав від страховика узгоджену суму страхового відшкодування в розмірі 65 723,45 грн. без ПДВ. Окрім того, докази, надані позивачем не підтверджують факт здійснення ФОП [PERSON] ремонту автомобіля. Разом з відзивом відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Вказує, що рахунки, квитанції та чеки є належними документами, що підтверджують надання ФОП [PERSON] послуг з ремонту автомобіля позивача. На підтвердження здійснення ремонту також додатково надає акт виконаних робіт №Ко-00000000000000311 від 02.05.2018. Акцентує увагу на тому, що ФОП [PERSON] , який виконував відновлюваний ремонт автомобіля не є платником ПДВ, а відтак, законних підстав для звернення до ПАТ «СК «Універсальна» для відшкодування ПДВ немає. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Укрлогістика» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 6 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 13.03.2024 та 14.03.2024 надійшли заяви про усунення недоліків з додатками. Треті особи пояснень до суду не направляли. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 09.03.2018 о 15 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «ТАТА» д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вул.. Газопровідна - пр.-т. Правди, проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг, не надав перевагу автомобілю «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , яке наближалось праворуч, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілям завдано механічних пошкоджень. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22.06.2018 у справі №758/5958/18, провадження 3/758/2609/18 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України . Автомобіль марки Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія та номер [NUMBER] . Автомобіль ТАТА LPT 613, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності ТОВ «ВІЧІУКРТРАНС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія та номер [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначив відповідач, ТОВ «УКРЛОГІСТИКА» користувалось автомобілем ТАТА LPT 613, д.н.з. [NUMBER] , на підставі договору оренди №3 від 01.01.2013. Окрім того, згідно полісу №АК/7916703 від 12.12.2017, страхувальником автомобіля ТАТА LPT 613, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «УКРЛОГІСТИКА». Третя особа - [PERSON] на відповідній правовій підставі керував автомобілем, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Укрлогістика». Зазначене також підтверджується наказом ТОВ «Укрлогістика» № 551к-УЛ-0002044 від 26 жовтня 2017 року про прийняття на роботу [PERSON] з 27 жовтня 2017 року на посаду водія автотранспортних засобів та листом ТОВ «Укрлогістика» вих..№23/04/2020 від 23.04.2020, яким повідомлено, що [PERSON] , у період з 08.03.2018 по 10.03.2018, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрлогістика». Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Вбачається, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, перебуваючи в трудових відносинах, відшкодовується не безпосередньо винним водієм, а роботодавцем. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Укрлогістика» як користувача за договором оренди автомобілем ТАТА LPT 613, д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», що підтверджується полісом №АК/7916703 від 12.12.2017 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким визначено страхову суму за шкоду, заподіяну майну - 100000 гривень та розмір франшизи - 1000 гривень. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального-збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Клевер Експерт» на замовлення [PERSON] , №125/03-18 від 14.03.2018, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ становить 144 116,78 грн. 19.07.2018 ПАТ «СК «Універсальна» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 65 723,45 грн. без ПДВ, що підтверджується повідомленням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про отримання переказу фізичними особами (контрольний номер грошового переказу 158902594277), заявою про видачу готівки №1СХ450720 від 19.07.2018. Визначаючи вартість ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , що була сплачена ФОП [PERSON] , позивач визначає суму у розмірі 160 425,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що ФОП [PERSON] було виставлено позивачу рахунки: № 00000000000000000115 від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 00000000000000000118 від 22.03.2018 на суму 120 424,74 грн.; № 00000000000000000136 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 00000000000000000149 від 02.04.2018 на суму 20 000,00 грн. У загальному розмірі сума за такими рахунками становить 160 424,74 грн. Окрім того, в матеріалах справи наявні квитанції до прибуткового касового ордеру: №000000489 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн; №000000444 від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн.; №000000738 від 27.04.2018 на суму 12 000,00 грн.; №000000593 від 10.04.2018 на суму 5 000,00 грн.; , та №963 від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн.; №1765 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн.; №2365 від 02.04.2018 на суму 20 000,00 грн. Та згідно виписки Приватбанку від 28.01.2020, 27.04.2018 з картки [NUMBER] було здійснено оплату Авто: Автомагазин РЕАЛАВТО на суму 58425 грн . Позивачем за ремонт пошкодженого автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] сплачено ФОП [PERSON] 160 425,00 грн., що підтверджується рахунком № [NUMBER] від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн., рахунком № [NUMBER] від 22.03.2018 на суму 120 424,74 грн., рахунком № 00000000000000000136 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн., рахунком № 00000000000000000149 від 02.04.2018 на суму 20 000,00 грн., квитанціями до прибуткового касового ордеру №000000489 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн., №000000444 від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн., №000000738 від 27.04.2018 на суму 12 000,00 грн., №000000593 від 10.04.2018 на суму 5 000,00 грн., №963 від 21.03.2018 на суму 10 000,00 грн., №1765 від 27.03.2018 на суму 10 000,00 грн., №2365 від 02.04.2018 на суму 20 000,00 грн.; нарядом-замовленням № 0000851 від 26 липня 2018 року на суму 17710 гривень та квитанціями від 12 липня 2018 року на суму 46926 гривень 60 копійок, від 13 липня 2018 року на суму 26000 гривень, від 16 липня 2018 року на суму 41343 гривні 72 копійки, від 26 липня 2018 року на суму 17710 гривень (а.с. 7-10). Згідно акту виконаних робіт ФОП [PERSON] №Ко-00000000000000311 від 02.05.2018 вартість робіт складає 143536, 74 грн. Позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманою сумою страхового відшкодування та вартістю фактично проведеного відновлювального ремонту його автомобіля в розмірі 94701,55 гривень. ТОВ «Укрлогістика» не оспорюється, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання [PERSON] трудових обов`язків. Відповідач заперечує проти задоволення вимог про відшкодування різниці між шкодою та страховим відшкодуванням, вважаючи, що такий обов`язок у нього відсутній. Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 цього Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. У ст. 29 Закону визначено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відшкодовує третій особі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Також у п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до абзацу 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Законом визначено, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Таким чином, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то потерпілий, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Фактичний розмір шкоди, завданий позивачу становить 143536,74 грн, оскільки останнім доведено факт здійснення сплати зазначених коштів для відновлення транспортного засобу, який було пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді з вини третьої особи в справі під час перебування в трудових відносинах з відповідачем та підтверджено актом виконаних робіт та саме на цю суму згідно акту здійснено ремонт пошкодженого автомобіля. Будь- яких інших доказів суду надано не було. Страхова виплата становила 65723,45 грн. За таких обставин, ґрунтуються на законі вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 77813гривень 29 копійок (143536,74 - 65723,45 = 77813,29). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2018 року по справі № 595/215/17-ц та від 05 грудня 2018 року по справі № 752/19570/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що стороною відповідач не оспорюється вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та факт понесення позивачем витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу в розмірі 131980 гривень 32 копійок. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 778 гривні 13 копійок судового збору пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved