Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачка [PERSON] з відповідачем перебувала в шлюбу, від якого народився син [PERSON] , [INFO] , син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 22.06.2021 на дитину з батька ухвалено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2021. Відповідач сплачує лише аліменти, яких не вистачає навіть на найнеобхідніше для дитини, додаткових коштів не надає, участь в житті своєї дитини бере лише частково, весь тягар фінансових зобов`язань по забезпеченню сина: харчуванням, одягом, ліками, книжками, тощо відповідач переклав на позивачку. Враховуючи, що на сьогодні матеріальний стан відповідача значно покращився, він офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, тому має можливість сплачувати передбачені законодавством аліменти. Просить стягувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 19.03.2024 ухвалою суду відкрито спрощене провадження в справі без виклику сторін і призначено судовий розгляд на 01.05.2024, визначено відповідачу 15-денний строк для подачі відзиву. Згідно ухвали суду від 01.05.2024 із врахуванням того, що відповідач не отримує матеріали позову з додатками, суд вбачає за доцільне призначити судове засідання з викликом сторін. Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутність та задоволити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно ст.128 ЦПК України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 01.02.2014, від якого народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/551/21 від 14.07.2021, сина залишено проживати з матір`ю (а.с.7-8). Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 559/1152/21 від 22.06.2021 ухвалено з відповідача на ім`я позивача стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) Згідно інформаційної довідки центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради №07-03-15/739 від 11.03.2024 заявниця - [PERSON] , [INFO] , та її син - [PERSON] , [INFO] зареєстровані у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] (а.с.6) IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, на які просить замінити стягнення позивачка, дійсно є мінімальним, що стягується з одного з батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Розмір аліментів, які стягуються на сьогоднішній день з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 грн., тобто відповідач сплачує лише 1598 грн. в місяць на утримання дитини. Згідно викладеного в ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. З огляду на принцип рівності прав і обов`язків батьків відносно дітей, суд вважає очевидно неможливим в сучасних реаліях забезпечити нормальні умови життя, виховання і розвитку сина сторін, якщо аліменти, що стягуються з батька становлять 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1598 грн.). Фактично, в цій ситуації переважний тягар утримання сина несе матір. Суд вирішує справу з огляду на потребу забезпечення інтересів дитини. Розмір аліментів, на які просить замінити стягнення позивачка, дійсно є мінімальним, що має сплачувати один з батьків, і згідно чинного законодавства така сума призначається навіть і в безспірному порядку судовим наказом. Вид стягнення аліментів - тверда грошова сума чи частка від доходу, також обирає позивач. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, який згідно чинного законодавства з 01.01.2024 становить 3196 грн., рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів та відповідно їх збільшення до 1/4 частини доходу відповідача. Цей розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру. Відповідно п. п. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин,

Outcome: approved