Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до стягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально не допомагає, життям та здоров`ям дитини не цікавиться. На даний час позивач доглядає за сином [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. 05 червня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача\~ [PERSON] \~адвоката Войтовича\~М.С. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Постановлено провести судове засідання,\~яке призначено на 10:30\~год.\~13\~червня 2024\~року та подальші судові засідання за участю представника відповідача [PERSON] адвоката Войтовича Михайла Степановича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 10.06.2024 до суду поступив відзив на позов в якому відповідачка позовні вимоги не визнає. Зокрема зазначає, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2021 року у справі № 601/1189/21, шлюб було розірвано. Позивач - [PERSON] створив відповідачці нестерпні умови для проживання і фактично вижив її з будинку, якій вони спільно придбали та розбудували під час спільного проживання. В 2022 році відповідачка була змушена піти з належного їй будинку та переїхати проживати в місто Київ де знайшла роботу. В місті Київ відповідачка проживає та працює по сьогоднішній день. 13 серпня 2022 року відповідачка уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Деснянським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 1000. Після укладення шлюбу відповідачка взяла прізвище: [PERSON] . В 2023 році відповідачка звернулася з позовом до [PERSON] та Почаївської міської ради, про визнання протиправними дій та зобов`язанням здійснити дії. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.12.2023 у справі №601/2776/23 було вирішено: позов задовольнити. Визнати протиправними дії Почаївської міської ради щодо зняття (скасування) реєстрації 13.02.2023 місця проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Почаївську міську раду провести реєстрацію місця проживання громадянки України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . В січні 2024 року відповідачка звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , про поділ майна подружжя, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.04.2024 було ухвалено судове рішення у справі №601/7/24, яким позовні вимоги було задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що в травні 2024 року [PERSON] у відповідь за те, що відповідачка звернулася до суду з позовом про поділ майна, звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачки. Але позивач не вказує в позовній заяві, що він ніде не працює, не отримує заробітної плати і фізично не може утримувати спільного з відповідачкою неповнолітнього сина [PERSON] . Зазначає, що відповідачка [PERSON] офіційно працює, отримує заробітні плату і несе витрати на утримання [PERSON] , купує йому одяг і все необхідне для його шкільних та побутових потреб. Відповідачка фактично позбавлена можливості проживання в житловому будинку: [ADDRESS] , сплачує за оренду житла по 14 000 гривень на місяць. Також відповідачка залишила в житловому будинку все майно, всі побутові речі, меблі, яке було нею нажите під час спільного проживання з позивачем. На підставі вище викладеного, беручи до уваги, що позивач ніде не працює, не отримує заробітну плату, проживає в спільному з відповідачкою житловому будинку, чинить перешкоди відповідачці в користуванні житловим будинком, а відповідачка працює, отримує заробітну плату, несе витрати на утримання сина [PERSON] , винаймає житло в місті Києві, несе витрати на винаймання житла, хоча і має власне житло але позбавлена через дії позивача в користуванні ним, просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] адвокат Бурченюк І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечує проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позов. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області між сторонами у справі зареєстровано шлюб 25 січня 2017 року (актовий запис №19). Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2021 року між сторонами по справі розірвано шлюб. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Будківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області слідує, що [PERSON] , народився [INFO] , про що зроблено актовий запис №14. Його батьками є сторони по справі. Згідно зі свідоцтва про шлюб від 13 серпня 2022 року, серії [NUMBER] , виданого Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] вдруге уклала шлюб, внаслідок якого отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що син проживає разом з батьком, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання сина обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved