Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У квітні 2024 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що позивачі є власниками квартири по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку. У зв`язку зі збройною агресією рф проти України, після виїзду на підконтрольну Україні територію, позивачі звернулись до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації права власності, проте отримали відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки КП «БТІ міста Донецька», яке здійснювало реєстрацію права власності на час придбання квартири, не надало інформації на запит реєстратора. У зв`язку із зазначеним позивачі були вимушені звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачі у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, 25 травня 2000 року позивачам було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно довідці про приватизацію квартири вбачається, що [PERSON] приватизував вищевказану квартиру. Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 71264474 від 24 січня 2024 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав на квартиру [ADDRESS] , оскільки БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності на час придбання квартири, не надало інформації після направлення реєстратором запиту. З інформації Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за адресою [ADDRESS] відомості з реєстрів відсутні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності. Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану». Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, беручи до уваги достатність наданих позивачами доказів, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved