Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

10.05.2024 року позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та відновити їй дошлюбне прізвище. Свої вимоги мотивувала тим, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з чоловіком, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони проживають окремо. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам В добровільному порядку розірвати шлюб неможливо, тому змушена звернутися до суду. 14.05.2024 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 01.07.2024 року року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі 23 березня 2022 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) , актовий запис № 313, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.10/.\~ Дошлюбне прізвище позивача Алімурадова. У сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно до вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд змінює на дошлюбне. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд дійшов висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved