Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

08 травня 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.06.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області відповідачу присуджено стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із зростанням мінімальних соціальних стандартів, аліменти у розмірі 1000 гривень не здатні забезпечити дитину всіма належними умовами. В зв`язку з цим позивач просить від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 50% заробітку (доходу) та у випадку відсутності відомостей про працевлаштування відповідача, здійснювати розрахунок розміру суми аліментів від розміру середнього заробітку у регіоні проживання дитини. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї були направлені судом на адресу реєстрації відповідача, однак повернулись з відміткою відділення поштового зв`язку від 30.05.2024 про відсутність відповідача за вказаною адресою, що відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 та п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Заяв по суті справи, в тому числі відзиву на позовну заяву, від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Михайликівською сільською радою\~ Шишацького району Полтавської області\~ 21 грудня 2009 року, актовий запис № 8, батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.8). Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 13 червня 2016 року (справа № 551/316/16-ц) задоволені позовні вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі\~ по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення повноліття.\~ Станом на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] , виповнилося 14 років. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У своїй постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14 Верховний Суд України висловив наступну позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки)». Отже, зважаючи на закріплене у ч. 3 ст. 181 СК України право отримувача аліментів (стягувача) обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів та подальшого їх стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача підлягають задоволенню. Разом\~ з тим, суд вважає явно завищеним та недоведеним запропонований позивачем розмірі аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на рівні 50% від його заробітку (доходу). Так, відповідно до усталеної судової практики розмір аліментів на одну дитину становить одну четверту заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічний розмір аліментів викладений у п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, яким передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В супереч обов`язку доказування позивачем не надано належних та достатніх доказів змін в сімейному стані, суттєвих зміни майнового стану,\~ погіршення або поліпшення здоров`я стягувача або платника аліментів, що можуть стати підставою\~ для присудження аліментів у розмірі 50%\~ доходів їх платника. Разом з тим, суд звертає увагу, що обов`язок належного матеріального\~ утримання дитини покладається на обох батьків, а не лише на платника аліментів. Таким чином, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів та в подальшому щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання\~ неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.\~\~ Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Суд звертає увагу, що нарахування аліментів здійснюється виконавцем судового рішення за місцем проживання платника аліментів, відповідно до чітко визначеної методики. Тобто існує чіткий позасудовий порядок вирішення даного питання при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, а тому позовні вимоги про визначення саме судом суми аліментів, виходячи із розміру середнього заробітку в регіоні проживання дитини задоволенню не підлягають. Враховуючи положення ст.ст.141, 142 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. (50% від загальної ставки судового збору), оскільки при подачі позову позивач була звільнена від сплати судового збору, а справу частково вирішено судом на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial