Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У лютому 2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 3644071 від 28.06.2021 року в розмірі 66685,96 грн., понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 17000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міліоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 3644071. Згідно п. 1.2 вказаного договору, сума кредиту становить 13200 грн., та згідно п.1.3, строком на 30 днів, з 28 червня 2021 року. Відповідно до п.1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28 липня 2021 року. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 13200,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛІОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛІОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 364407 від 28.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛІОН» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3644071 від 28.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛІОН» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних витрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 66685,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10305,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 55060, 96 грн., заборгованість за процентами -0, 00 грн., заборгованість з комісії 1320, 00 грн. У зв`язку із цим просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 66685,96 грн., а також понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 17000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Ухвалою суду від 20.06.2024 ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛІОАН» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №3644071. Згідно п. 1.2 вказаного договору, сума кредиту становить 13200 грн., та згідно п.1.3 строком на 30 днів, з 28 червня 2021 року. Відповідно до п.1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28 липня 2021 року. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 13200,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №3644071 від 28.06.2021 року, станом на 09.01.2024 розмір простроченої заборгованості становить 66685,96 грн, з яких: з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10305,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 55060, 96 грн., заборгованість за процентами - 0, 00, заборгованість з комісії 1320, 00 грн. Договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 року, який укладений між ТОВ «МІЛІОН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», та витягом з Реєстру боржників до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №3644071 від 28.06.2021 року, боржник [PERSON] Договором №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, який укладено між ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та витягом з Реєстру боржників до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором № №3644071від 28.06.2021 року, боржник [PERSON] . Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості станом на 09.01.2024 року встановлено, що в [PERSON] наявна заборгованість, що в загальному розмірі становить 66685,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10305,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 55060, 96 грн., заборгованість з комісії 1320, 00 грн. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідача до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за умовами укладеного договору. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором у сумі 66685,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст.133ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Позивачем надано суду копію Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги; прайс - лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги №172 від 02.01.2024 року та витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, з якого вбачаються види юридичних послуг, наданих позивачу, та їх вартість, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 3000 грн, складання позовної заяви - 10000 грн, підготовка пропозиції -4000 грн., платіжна інструкція № 0406010000 від 10.01.2024 року на суму 52000 грн за надання правової допомоги за договором від 02.01.2023 року № 02-01/2023. Відповідно до ч.5, 6 ст.137ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводив їх неспівмірність. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є підставною та підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 17000 грн.

Outcome: approved