Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою. Стверджує , що перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] народилася спільна донька [PERSON] . Після розриву стосунків з [PERSON] , донька [PERSON] проживає разом з ним та перебуває повністю на його утриманні. Посилаючись на норми матеріального права, просить суд встановити факт, що батько [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітню доньку [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні [PERSON] вказав, що самостійно виховує та утримує доньку [PERSON] . Створив всі належні умови для розвитку дитини. Піклується про неї. [PERSON] у судовому засіданні вказала, що спільна з [PERSON] донька [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Вона проживає окремо. Часто виїжджає за кордон з метою лікування. Надала відповідні докази на підтвердження проходження відповідного медичного лікування та копії закордонного паспорта з відмітками про перетин кордону. Через те , що тривалий час не бачить дитину, малолітня [PERSON] стала тягнутися до батька. Проявляє до нього прихильність та інтерес. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] пояснили , що являються сусідами [PERSON] . Вказали , що малолітня донька [PERSON] [PERSON] проживає спільно з батьком , який займається її вихованням. Бачать їх виключно удвох. Свідок [PERSON] побачила [PERSON] вперше у цьому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч.1 ст .4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1\~ст.293 ЦПК України). Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявниками , а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Відповідно до акту №314 ТОВ « Єврокомунбуд» [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 14.06.2024 року , [PERSON] водить на заняття з плавання свою доньку [PERSON] [INFO] та бере активну участь у вихованні дитини , постійно цікавиться її успіхами та розвитком . Дитина охайна , має всі необхідні речі для заняття з плавання. Оплату за відвідування басейну здійснює батько [PERSON] . Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та обов`язків та визначення місця проживання дитини ,батьки домовились , що їх спільна донька [PERSON] проживає разом з батьком та перебває на його утриманні. Даний факт, окрім іншого, зумовлений частим виїздом матері за кордон з метою лікування. Крім того, факт проживання дити разом з батьком та перебування на його утриманні також підтверджується особистими поясненнями учасників процесу . Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ч 1, ч. 2\~ст. 161 СК України\~передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване\~ст. 33 Конституції України. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось , що вони тривалий час проживають окремо, мати дитини не здатна виконувати батьківські обов`язки в силу об`єктивних обставин : має травму голови, часто виїжджає за кордон з метою лікування, а тому доньку [PERSON] залишила на самостійне виховання та утримання батьку . Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини , враховуючи її вік , приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи факт окремого проживання [PERSON] від чоловіка та доньки , що фактично підтверджує не виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, інші обставини, суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком , що відповідає волевиявленню сторін. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно\~ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~На підставі\~наведеного вище,\~ враховуючи\~положення ст.\~264\~ЦПК України,\~відповідно до\~якої під\~час ухвалення\~рішення суд\~,\~окрім іншого\~вирішує такі\~питання: чи\~мали місце\~обставини (факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; чи\~є інші\~фактичні дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити ,

Outcome: approved