Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіною О.М, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю недоліків у правовстановлюючому документі на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав, зокрема житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 30.01.1989, що підтверджується довідкою № 203 виданою Старонекрасівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.04.2024. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту, посвідченого 26 жовтня 1992 року виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району та зареєстрований в книзі для записів нотаріальний дій за № 356, [PERSON] усе своє майно, що на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок, належний їй на праві особистої власності та який знаходиться в [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 11 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району та зареєстрований в реєстрі за №474, [PERSON] прості іменні акції АТЗТ «Свобода» заповіла [PERSON] . Згідно до витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24063558 від 25.06.2010, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіти [PERSON] не змінювалися та не скасовувалися. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою №\~203\~виданою Старонекрасівським\~старостинським округом\~Саф`янівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області від\~05.04.2024, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] у передбачений строк подав заяву до приватного нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] ., тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України. 18 серпня 2010 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 4002 штук простих іменних акцій з виплатою належних дивідендів акціонерного товариства закритого типу «Агрокомпанія «Свобода». Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved