Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

21.06.2023 року представник позивача АТ «Райффайзен Банк» Теленик О.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом № 014-RO-82-102225810 від 23.08.2021 у розмірі 76248,19 грн. та судовий збір у сумі 2684,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.08.2021 р. між позичальником, яким є [PERSON] , та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-102225810 від 23.08.2021, відповідно до умов якого, Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 57120,67 грн. до 23.08.2027 року (72 місяці) під фіксовану процентну ставку - 52,90% річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Заявою-Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, а Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору. Станом на 03.02.2023 р. загальний розмір заборгованості становить 76248,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 63925,82 грн.; заборгованість за відсотками - 12322,37 грн. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О.В. від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя Васильчук О.В. звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 19.04.2024 прийнято дану справу до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.06.2024 від представника позивача АТ «Райффайзен Банк» Саміги М.М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, судова кореспонденція повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву до суду не направив. Враховуючи вище зазначене та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 23.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-102225810. Відповідно до умов Договору кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 57120,67 грн. строком на 72 місяців з фіксованою процентною ставкою 52,90% річних (а.с.10-11). Згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), загальна вартість кредиту становить 190168,37 грн, з них: 57120,67 грн сума кредиту та 133047,70 грн проценти за користування кредитом (а.с.13). Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту 23.08.2021 року (а.с.9). Як видно з копії виписки по рахунку АТ «Райффайзен Банк» 23.08.2023, відповідач отримав на рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 57120,67 грн (а.с.17). Відповідно до копії розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк» за кредитним договором № 014-RO-82-102225810 від 23.08.2021 року станом на 03.02.2023 року заборгованість відповідача становить 76248,19 грн, з них: 63925,82 грн. - заборгованість за кредитом, 12322,37 грн. - заборгованість за процентами (а.с.8). Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм електронним підписом та в подальшому порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості за договором. Суд приходить до висновку, що докази про отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів від АТ «Райффайзен Банк Аваль», які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимими та підтверджують виникнення кредитних відносин. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2684,00 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved