Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Представник заявника вимоги мотивує тим, що у січня 2024 року до неї - адвоката Юрко О.В., звернувся заступник директора КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» та повідомив, що в опіковому відділенні їх установи перебуває недокументована особа, якій потрібно надати допомогу в документуванні паспортом громадянина України. 08 січня 2024 року нею було здійснено виїзд до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», в результаті чого було укладеного договір про надання правової допомоги № 8-1/1/24 від 08.01.2024 року із [PERSON] . [PERSON] народився в місті Суми 27 лютого 1987 року. З заявою про документування паспортом [PERSON] звернувся лише у березні 2008 році. Однак, паспортом громадянина України, [PERSON] так і не був документований, адже вироком Сумського апеляційного суду від 13.09.2010 року був засуджений до покарання в вигляді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців, а 18.02.2022 [PERSON] було звільнено з Сумської ВК (№ 116), у зв`язку відбуттям строку покарання. Після відбуття покарання, [PERSON] залишився у місті Суми. Разом з тим, зазначив, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2023 у справі № 592/5199/23 над [PERSON] було встановлено адміністративний нагляд, строком на 1 рік. Місцем проживання [PERSON] , згідно даної постанови, є [ADDRESS] . Дісно, спочатку, після відбуття покарання, [PERSON] мешкав за вказаною адресою, але згодом, власники даного помешкання його вигнали і, не маючи постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, [PERSON] ночував в покинутих будівлях та кіосках. Під час однієї з таких ночівель, споруда, в якій спав [PERSON] загорілась, внаслідок чого [PERSON] зазнав значних ушкоджень та переніс ампутацію обох нижніх кінцівок. [PERSON] , вже перебуваючи в лікарні, звернувся до управління ДМС України в Сумській області з заявою про документування його паспортом громадянина України, однак, отримав роз`яснення про порядок документування [PERSON] паспортом, згідно з яким йому було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення Факту, що має юридичне значення, а саме - постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Тому просить встановити юридичний факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Суми Сумської області. Представник заінтересованої особи надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно Закону України № 888-VІІІ від 10 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» з 04.04.2016 Державна міграційна служба України не має повноважень здійснювати реєстрацію/ зняття з реєстрації місця проживання (перебування) осіб. 02.04.2016 Управління ДМС в Сумській області здійснило передачу картотеки своїх територіальних підрозділів до органів реєстрації. Тому доказами у справі можуть бути витяги з реєстру територіальної громади, передбачені Порядком створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. №265. Набуття громадянства України врегульоване Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ (надалі - Закон) та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок-215) . Згідно пункту 1 «Загальної частини» Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі Порядок-302), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону, громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до пункту 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі - Порядок) для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала в Україні разом з батьками (одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991. До заяви про встановлення юридичного факту [PERSON] , додає Свідоцтво про народження (повторно) [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС у м. Суми Східного міжрегіонального управління мін`юсту 23.01.2024 року, згідно з яким - [PERSON] народився у місті Суми, Сумської обл., 27.02.1987 року. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] Вказана інформація також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.04.2024 №00044408511. Крім того у витягу міститься інформація про місце проживання батьків станом на момент реєстрації народження заявника - це [ADDRESS] . Є також інформація про дату реєстрації шлюбу батьків - 11.08.1983, також інформація, що заявник був четвертою дитиною у сім`ї. Вік батька на момент його народження - 62 роки, а матері - 31 рік. Згідно інформації КУ Сумська ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 від 05.04.2024 №01-15/103 [PERSON] [INFO] навчався у цій школі з 01.09.1997 по 12.03.1998 року, коли проживав за адресою [ADDRESS] . До заяви також додано відповідь Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України на запит слідчого ВРЗ СУ ГУ МВС України в Сумській області від 21.12.2009 щодо належності [PERSON] до громадянства України та додано копію його заяви від 22.05.2008 про видачу довідки про належність до громадянства. Паспортом Заявник документований не був, а сама заява знаходиться в матеріалах кримінальної справи №1-8/10, що зберігається в Сумському апеляційному суді. У цій заяві місцем проживання станом на 2008 рік значиться [ADDRESS] . Інших письмових доказів до заяви не додано. Доказом, також у цій справі може слугувати витяг з реєстру територіальної громади, зокрема Сумської, відносно Заявника та його батьків, який не додано. Документи, про роботу батьків, інші документи, що підтверджують їх перебування на території України такі, наприклад, як відомості про роботу матері або з пенсійної справи батька, адже на заявлену дату він мав отримувати пенсію, відомості про право володіння житлом, інформація про відвідування дитсадка, закладів охорони здоров`я та інші відомості постійного проживання Заявника та його батьків станом на 24 серпня 1991 року. У зв`язку з цим вважаємо встановлення заявленого юридичного факту передчасним. Проте також вважаємо, що для підтвердження заявленого факту, що має юридичне значення, необхідно обов`язково враховувати не тільки письмові докази, а й усні (статті 69, 76 Цивільного процесуального кодексу України), а саме: покази свідків, приведених до присяги, яким відомі обставини, що мають значення для справи. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовільнити. Представник заявника, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в якій вимоги заяви підтримав та просив їх задовільнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в якій заперечує по суті заявлених вимог. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши подані суду докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в січня 2024 року до мене, адвоката Юрко Оксани Володимирівни, звернувся заступник директора КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» та повідомив, що в опіковому відділенні їх установи перебуває недокументована особа, якій потрібно надати допомогу в документуванні паспортом громадянина України. 08 січня 2024 року мною було здійснено виїзд до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», в результаті чого було укладеного договір про надання правової допомоги № 8-1/1/24 від 08.01.2024 року із [PERSON] . [PERSON] народився в місті Суми 27 лютого 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] разом з батьками та старшим братом - [PERSON] , мешкав у місті Суми. [PERSON] походить з ромської родини. Він майже не відвідував школу (період навчання - з 01.09.1997 по 12.03.1998 р.). На сьогоднішній день, батьки [PERSON] - померли, а брат, [PERSON] , мешкає за кордоном. З заявою про документування паспортом [PERSON] звернувся лише у березні 2008 році, про що свідчить копія заяви та інформаційної довідки, виданої Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України в Сумській області. Однак, паспортом громадянина України, [PERSON] так і не був документований, адже вироком Сумського апеляційного суду від 13.09.2010 року був засуджений до покарання в вигляді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців, а 18.02.2022 [PERSON] було звільнено з Сумської ВК (№ 116), у зв`язку відбуттям строку покарання. Після відбуття покарання, [PERSON] залишився у місті Суми. Разом з тим постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2023 у справі № 592/5199/23 над [PERSON] було встановлено адміністративний нагляд, строком на 1 рік. Місцем проживання [PERSON] , згідно вищевказаної постанови, є [ADDRESS] , де, після відбуття покарання, [PERSON] мешкав, але згодом, власники даного помешкання його вигнали і, не маючи постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, [PERSON] ночував в покинутих будівлях та кіосках. Під час однієї з таких ночівель, споруда, в якій спав [PERSON] загорілась, внаслідок чого [PERSON] зазнав значних ушкоджень та переніс ампутацію обох нижніх кінцівок. Судом встановлено, що вже перебуваючи в лікарні, [PERSON] , звернувся до управління ДМС України в Сумській області з заявою про документування його паспортом громадянина України, однак, отримав роз`яснення про порядок документування [PERSON] паспортом, згідно з яким йому було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення Факту, що має юридичне значення, а саме - постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до повного витягу про народження [PERSON] , місцем проживання обох батьків [PERSON] на момент реєстрації його народження було [ADDRESS] . У 1997 році, батько [PERSON] , [PERSON] , помер. На момент смерті батька, сім`я мешкала за адресою [ADDRESS] . Про це свідчить і рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2008 справа № 2-0-206/2008, яким встановлено факт проживання на території України станом на 24.08.1991 року [PERSON] , тобто брата заявника, і акт голови квартального комітету №47 м. Суми щодо фактичного проживання [PERSON] за вказаною адресою. Крім того, в складеному актовому записі про смерть [PERSON] , батька заявника, останнім місцем проживання [PERSON] зазначена саме будинок [ADDRESS] . В інформаційній довідці, наданій КУ Сумська ЗОШ №5, м. Суми також міститься інформація про місце проживання [PERSON] у період його навчання в школі. Виходячи із вищезазначеного, можна зробити висновок, що включно до 1997 року, тобто до моменту смерті батька заявника - [PERSON] , сім`я [PERSON] мешкала на території міста Суми, а саме в так званому районі «Баранівка», де в основному і мешкає ромська община міста Суми. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з реалізацією права власності. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Тобто, особи, які визначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, а зазначені у п. 2 з 13 листопада 1991 року. Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 (далі - Порядок № 215/2001), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту, які проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. На даний час заявник позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України, однак представник заявника надала суду достатні докази вважати, що [PERSON] постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року, тому заяву слід задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved