Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2016 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн починаючи з 04.02.2016 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання трьох дітей значно зросли, змінилися ціни, прожитковий кошик, змінилися затрати за 8 років та рівень доходів, погіршився стан здоров`я дітей. Донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю від народження. [PERSON] в результаті нещасного випадку під час падіння отримала множинні переломи грудного відділу хребта, вже майже рік в спеціальному корсеті з неодноразовим обстеженням МРТ по необхідності за показами лікаря. [PERSON] має аутоімунне захворювання, преддіабет 2 типу, порушення глікемічного індексу, гіпотеріоз, аутоімунний тиреоидит. Відповідач ухилявся від сплати аліментів за виконавчим провадженням, про що йому були винесені обмежувальні постанови. На протязі всіх цих років діти забезпечувались за кошти позивача. Відповідач на сьогоднішній день має дохід в розмірі приблизно 25 000-30 000 грн. щомісячно та на протязі трьох місяців він сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 10 000 грн щомісячно, що підтверджує факт платоспроможності відповідача за заявленими вимогами. В зв`язку з цим позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання трьох малолітніх дітей до 4 000 грн на кожну дитину, до досягнення найстаршою повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 22.03.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 490. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 16.01.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 98. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 05 грудня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 490. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2016 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та малолітніх дітей задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 3 000 грн щомісячно починаючи з 04 лютого 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 04.02.2016 і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач за своїм вибором звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, де обрала спосіб стягнення у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх дітей. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Крім того, необхідно звернути увагу на ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Окремо необхідно звернути увагу, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору та відповідач визнав позовні вимоги, відповідно до ч. 6 ст.1 41 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved