Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просить суд cтягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» на користь [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої заробітної плати за весь час затримки виплати, за період з 16.11.2019 по день проведення розрахунку 26.03.2024 у розмірі 159,85 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] працював у ТОВ «Нова Пошта» на посаді «фахівець (приймальник)» з 01.11.2019 по 15.11.2019. Згідно з наказом № 208-К від 31.10.2019, позивача прийняли на посаду «фахівець (приймальник)». Згідно з наказом № 219-К від 15.11.2019, позивача звільнили з посади «фахівець (приймальник)». 26.03.2024 ТОВ «Нова Пошта» виплатило позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 310,50 грн., що підтверджується банківською випискою. Позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, однак відповіді на неї не отримав. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки основною умовою виплати компенсації є порушення строків виплати нарахованих доходів. Ухвалою судді від 10.05.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками було надіслано в порядку ст. 14 ЦПК України, які було доставлено до електронного кабінету 14.05.2024 року. Проте відповідач не скористався правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позовну заву. Інших заяв по суті чи клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що з наказу № 208-К від 31.10.2019 вбачається, що [PERSON] було прийнято на посаду фахівця (приймальника) відділення №127 у місті Одеса з 01.11.2019 на умовах тимчасового обліку робочого часу з погодинною оплатою праці, що підтверджується заявою [PERSON] від 31.10.2019. З наказу № 219-К від 15.11.2019 вбачається, що [PERSON] , фахівця (приймальника) відділення № [NUMBER] у місті Одеса, звільнено з посади 15.11.2019. Наказ також вказує на необхідність здійснити розрахунок та виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки в кількості 1 календарного дня, з яким позивач ознайомлений під підпис. З наданого табелю обліку використання робочого часу з`ясовано, що [PERSON] був відсутній на роботі протягом певних днів у листопаді 2019 року, а саме: 01.11.2019, 03.11.2019-06.11.2019, 09.11.2019-12.11.2019, 15.11.2019, що підтверджується відповідними відмітками про відсутність у табелі та печаткою ТОВ «Нова Пошта». З наданих розрахункових листів за листопад та грудень 2019 року вбачається, що позивач отримав заробітну плату за відпрацьовані дні, а також компенсацію за невикористані дні відпустки. У листопаді 2019 року йому було нараховано 12,96 грн., компенсації за невикористану відпустку, тоді як у грудні 2019 року розрахунковий лист вказує про нарахування 264,75 премії за результатами попереднього місяця, а за вирахуванням обов`язкових податків позивачу до виплати належало 310,50 грн. Листом ТОВ «Нова Пошта» № 11734 від 20 березня 2024 року підтвердило, що з позивачем дійсно було укладено трудовий договір на посаді фахівець (приймальник) відділення №127 (Одеса) з 01.11.2019 (наказ № 208-К від 31.10.2019 року) по 15.11.2019 (наказ № 219-К від 15.11.2019 року). За період роботи в компанії у Вас не має відпрацьованого жодного робочого дня (Додаток 3), при звільненні виплачена компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 1 календарний день та за результати роботи відділення №127 (Одеса), в наступному місяці було виплачено премію за попередній місяць. При влаштуванні на роботу позивачем не було надано рахунок для виплати заробітної плати, в такому випадку виплати проводяться переказами АТ «Ощадбанк». Отримати можна було в будь-якому відділенні банку АТ «Ощадбанк» будь-якого міста України протягом 999 днів. У випадку неотримання по закінченню терміну зберігання банк повертає перекази в Компанію. Для отримання належних коштів відповідач висловив прохання надати свої банківські реквізити. З скріншотів, долучених до позову, вбачається, що 26.03.2024 року о 13:15 на рахунок позивачу було зараховано 310,50 грн від ТОВ «Нова Пошта» як заробітну плату та аванс на СКР працівників згідно з відомістю № 1237 від 25.03.2024. Матеріали справи не містять відомостей про здійснення розрахунку в період з моменту звільнення до 26.03.2024р. Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено. Системний аналіз положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а. Частиною 1 ст.115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення містить частина 1статті 24 ЗУ «Про оплату праці». Згідно зі статтею 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей1-3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»,підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відноситься і заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно із ст. 5 цього ж Закону своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає. Згідно з наданими доказами, можна зробити висновок, що позивачем не був своєчасно отриманий заробіток. З листа ТОВ «Нова Пошта» та розрахункового листа вбачається, що суми, належні до виплати, були нараховані позивачу вчасно. У зв`язку з відсутністю банківських реквізитів позивача у відповідача, проведення проведення банківської операції стало неможливим, але позивач мав можливість отримати кошти у АТ «Ощадбанк». Однак, з невстановлених судом причин, позивачем заробіток отриманий не був. При цьому вини ТОВ «Нова Пошта» у несвоєчасній виплаті 310,50 грн не встановлено та доказів цього не надано. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed