Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 13 вересня 2018 року вона є власницею 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку вона придбала за нотаріально посвідченим договором дарування. Інша 1/2 частка даного будинку належить відповідачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.06.2014 року Реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Даний житловий будинок в цілому, згідно технічної документації складається з: А1 -1 - житловий будинок, а2-1 - прибудова, аЗ-1 - прибудова, а4-1 - прибудова, Б - літня кухня, в - сарай, Д - сарай, Ж - вбиральня, 3 - вбиральня, П - погріб, ГГ - погріб, №1 - огорожа, №2 - хвіртка/ворота, №3 - хвіртка/ворота, №4 - огорожа, №5 - вигрібна яма, №6 - вигрібна яма. Як законний власник 1/2 частки житлового будинку вона бажає і має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, як це визначено у ст. 317 ЦК України. На даний час вони не можуть домовитися із іншим співвласником та дійти згоди про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, зокрема щодо вирішення питання приватизації земельної ділянки під її частиною будинку, на яку необхідна згода всіх співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Вважаю, що даний житловий будинок можливо поділити у натурі виділивши їй окремо 1/2 частку, без втрати його цільового призначення. Тим більше, що фактично обоє співвласників користуються своїми частками окремо, кожна частка фактично відділена від інших та має окремий вхід, а у технічному паспорті позначені як квартира [ADDRESS] . Фактично її частка у будинку А1-1, прибудова літ,аЗ-1, яка умовно позначена в експлікації у технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , загальною площею 40,6 кв.м, житловою площею 21,6 кв.м., згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2023 року за № 294-295, реєстраціний номер документу: ОТО 1: 7730-5401-9495-7265, має наступний перелік приміщень: коридор 2-1 площею 4,3 кв.м., кухня 2-2 площею 12,6 кв.м., кімната 2-3 площею 8,6 кв.м., кімната 2-4 площею 13,0 кв.м., ванна 2-5 площею 2,1 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай літера в, вбиральня літера З, погріб літера ГГ, вигрібна яма літера №5, огорожа літера № 1,4, хвіртка/ворота літера №3. Тоді як частка відповідача [PERSON] у будинку А1-1, прибудова літ.а2-1, яка умовно позначена в експлікації у технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м, житлового площею 25,9 кв.м., згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2023 року за №294-295, реєстраційний номер документу: DT01: 7740-7487-8696-0246, має наступний перелік приміщень: коридор 1-1 площею 6,5 кв.м., кімната. 1-2 площею 4,5 кв.м., кімната 1-3 площею 8,6 кв.м., кімната 1-4 площею 12,8 кв.м., кухня 1-5 площею 10,3 кв.м., ванна 1-6 площею 3,0 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня літера Б, сарай літера Д, вбиральня літера Ж, погріб літера П, вигрібна яма літера №6, огорожа літера № 1,4, хвіртка/ворота літера №2. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд виділити у\~натурі належну\~їй \~на праві\~приватної власності\~1\~/2\~частку житлового\~будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~літера А1-1,\~прибудова літ.аЗ-1,\~загальною площею\~40,6\~кв.м,\~житловою площею\~21,6\~кв.м.,\~з переліком\~наступних приміщень:\~коридор 2-1\~площею 4,3\~кв.м.,\~кухня 2-2\~площею 12,6\~кв.м.,\~кімната 2-3\~площею 8,6\~кв.м.,\~кімната 2-4\~площею 13,0\~кв.м.,\~ванна 2-5\~площею 2,1\~кв.м.,\~господарські будівлі\~та споруди:\~сарай літера\~в,\~вбиральня літера\~З,\~погріб літера\~П,\~вигрібна яма\~літера №5,\~огорожа літера\~№ 1,4,\~хвіртка/ворота\~літера №3;\~припинити право\~моєї спільної\~часткової власності\~на 1/2\~частку житлового\~будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. За правилами статей\~2,12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги\~ст. 264 ЦПК України\~зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року [PERSON] є власницею 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування . Інша 1/2 частка даного будинку належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.06.2014 року Реєстраційною службою Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Спірний житловий будинок в цілому, згідно технічної документації складається з: А1 -1 - житловий будинок, а2-1 - прибудова, аЗ-1 - прибудова, а4-1 - прибудова, Б - літня кухня, в - сарай, Д - сарай, Ж - вбиральня, 3 - вбиральня, П - погріб, ГГ - погріб, №1 - огорожа, №2 - хвіртка/ворота, №3 - хвіртка/ворота, №4 - огорожа, №5 - вигрібна яма, №6 - вигрібна яма. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , він складається з квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Фактично частка [PERSON] у будинку А1-1, прибудова літ,аЗ-1, яка умовно позначена в експлікації у технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , загальною площею 40,6 кв.м, житловою площею 21,6 кв.м., згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2023 року за № 294-295, реєстраціний номер документу: ОТО 1: 7730-5401-9495-7265, має наступний перелік приміщень: коридор 2-1 площею 4,3 кв.м., кухня 2-2 площею 12,6 кв.м., кімната 2-3 площею 8,6 кв.м., кімната 2-4 площею 13,0 кв.м., ванна 2-5 площею 2,1 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай літера в, вбиральня літера З, погріб літера Г, вигрібна яма літера №5, огорожа літера № 1,4, хвіртка/ворота літера №3. Тоді як частка [PERSON] у будинку А1-1, прибудова літ.а2-1, яка умовно позначена в експлікації у технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв.м, житлового площею 25,9 кв.м., згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2023 року за №294-295, реєстраційний номер документу: DT01: 7740-7487-8696-0246, має наступний перелік приміщень: коридор 1-1 площею 6,5 кв.м., кімната. 1-2 площею 4,5 кв.м., кімната 1-3 площею 8,6 кв.м., кімната 1-4 площею 12,8 кв.м., кухня 1-5 площею 10,3 кв.м., ванна 1-6 площею 3,0 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня літера Б, сарай літера Д, вбиральня літера Ж, погріб літера П, вигрібна яма літера №6, огорожа літера № 1,4, хвіртка/ворота літера №2. Відповідно до ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 3ст. 358ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі\~ст.367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,358,364 ЦК України\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved