Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корх Є.В., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки, заподіяні внаслідок ДТП від 24.07.2023 року колісному транспортному засобу RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] , у вигляді вартості ремонтно відновлювальних робіт у загальному розмірі 127714 грн 71 к., а також заборгованість по орендній платні у розмірі 19600 грн та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.2023 року на підставі Договору оренди транспортного засобу № 01/1 та акту приймання-передачі від 01.07.2023 року [PERSON] (Орендодавець) передав в оренду, а ФОП [PERSON] (Орендар) прийняв у строкове платне користування належний Орендодавцю на праві власності транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 06.07.2023 року між ФОП [PERSON] (Орендодавець) та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди транспортного засобу № 06/1, згідно з умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування зазначений транспортний засіб. 24.07.2023 року за адресою: [ADDRESS] , відповідач, керуючи т.з. «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з т.з. «OPEL Astra», реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 10.08.2023 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 947/24179/23 винесено постанову про визнання [PERSON] винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Відповідно до висновку експерта № 2907Д/23 транспортно-товарознавчого дослідження КТЗ RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику вказаного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП 24.07.2023 року, становить 85089 грн 07 к., а вартість ремонтно відновлювальних робіт цього автомобіля станом на дату дослідження складає 127714 грн 71 к. Позивач зазначає, що враховуючи те, що на момент звернення до суду у нього відсутні докази фактично понесених витрат на ремонтно відновлювальні роботи ТЗ, за основу розрахунку збитків, що підлягають відшкодуванню, береться сума таких робіт, розрахована експертним шляхом та зазначена у висновку експерта № 2907Д/23, а саме 127714 грн 71 к., яку він і просить стягнути з відповідача. Крім того, приймаючи до уваги те, що Орендар за користування авто сплатив йому орендну плату у розмірі 2800 грн за наступний тиждень (7 днів), тобто до 13.07.2023 року, а Договір суборенди було укладено на 2 місяця та він діяв до 06.09.2023 року, отже розмір простроченої орендної плати складає 19600 грн (2800 грн х 7 тижнів = 19600). Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій вказав, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Приймаючи до уваги заяви позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 15). 01.07.2023\~року між\~ [PERSON] (далі\~ Орендодавець)\~та [PERSON] \~(далі\~ Орендар)\~укладено Договір\~оренди транспортного\~засобу №\~01/1\~(далі\~ Договір\~оренди №\~01/1),\~відповідно до\~умов якого\~Орендодавецьпередав, а Орендатор прийняв у строкове, платне користування транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11-13). Пунктами 2.3., 3.1., 5.1. Договору оренди № 01/1 встановлено наступне. Сторони домовились, що Орендар має право здавати предмет оренди (авто) у суборенду. Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату за користування авто наперед, за наступний тиждень (7 днів) із розрахунку 200 гривень за добу, що складає 1400 гривень на тиждень. Перший платіж здійснює Орендар у момент передачі йому авто та підписання Акту приймання-передачі. За кожне прострочення оплати Орендодавцю орендної плати, від одного дня і більше, Орендар сплачує Орендодавцю суму у розмірі подвійної орендної плати, за кожен день такого прострочення, що складає 400 гривень за день. Договір вважається укладеним із моменту його підписання Сторонами і діє до 01.09.2023 року. Однак дія договору не може бути менше 2 місяців з моменту передачі Орендодавцем авто Орендарю. Цього ж дня, [PERSON] та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі транспортного засобу до договору оренди транспортного засобу № 01/1 від 01.07.2023 року, згідно з яким Орендодавець належним чином передав, а Орендар прийняв транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, один комплект ключів із брелком сигналізації, номерні знаки у кількості 2 шт. (а.с. 14). 06.07.2023 року між ФОП [PERSON] (далі Орендодавець) та відповідачем [PERSON] (далі Орендар) було укладено Договір оренди транспортного засобу № 06/1 (далі Договір оренди № 06/1), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове, платне користування транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.18-20). Відповідно до п. 3.1., 5.1. Договору оренди № 06/1 Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату за користування авто наперед, за наступний тиждень (7 днів), виходячи із розрахунку 400 (чотириста) гривень за добу, що складає 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень на тиждень. Перший платіж здійснює Орендар у момент передачі йому авто та підписання Акту приймання-передачі. Договір вважається укладеним із моменту його підписання Сторонами та діє до 06.09.2023 року. Однак дія договору не може бути менша двох місяців з моменту передачі Орендодавцем авто Орендарю. Пунктами 4.3., 5.1. Договору оренди № 06/1 визначено, що Сторона, яка своїми діями завдала збитків іншій Стороні, повинна їх відшкодувати у повному обсязі. Відшкодування завданих збитків не звільняє Сторону від виконання інших обов`язків за Договором. Цього ж дня [PERSON] та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі транспортного засобу до договору оренди транспортного засобу № 06/1 від 06.07.2023 року, згідно з яким Орендодавець належним чином передав, а Орендар прийняв транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», 2005 року виробництва, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, один комплект ключів із брелком сигналізації, номерні знаки у кількості 2 шт. (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2023 року о 12:15 год за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 78, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL Astra», реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 року у справі № 947/24179/23 відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн (а.с. 22). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З висновку експерта № 2907Д/23 транспортно-товарознавчого дослідження КТЗ RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 24.07.2023 року, становить 85089 грн 07 к. Вартість ремонтно відновлювальних робіт пошкодженого колісного транспортного засобу RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] станом на дату дослідження складає 127714 грн 71 к., в тому числі 20% ПДВ на складові частини (а.с. 23-49). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться,\~а ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~779\~вказаного Кодексу\~встановлено,\~що наймач\~зобов`язаний усунути\~погіршення речі,\~які сталися\~з його\~вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що станом на теперішній час позивач відремонтував пошкоджений внаслідок ДТП, яка сталася 24.07.2023 року з вини відповідача, транспортний засіб RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] , та фактично сплатив за його ремонт 124564 грн 48 к., про що свідчить копія акту виконаних робіт № АВ-00002308 від 23.10.2023 року та копії фіскальних чеків (а.с.65-68). Отже, сума відновлювального ремонту матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної природи, складається з фактично витрачених коштів на ремонтно-відновлювальні роботи у розмірі 124564 грн 48 к. Враховуючи те, що сума ремонтно відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу RENAULT LOGAN, р.н. [NUMBER] , фактично становить 124564 грн 48 к., при цьому відповідач завдані з його вини збитки позивачу до цього часу не відшкодував, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги ФОП [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача фактично понесені ним витрати за ремонт автомобіля у розмірі 124564 грн 48 к. Відповідно до п. 4.5.1. Договору оренди № 06/1 за кожне прострочення оплати Орендодавцю орендної плати, від одного дня і більше, Орендар сплачує Орендодавцю суму у розмірі подвійної орендної плати, за кожен день такого прострочення, що складає 400 гривень за день. Як зазначено у позовній заяві, 06.07.2023 року під час укладання сторонами договору оренди № 06/1 та підписання акту приймання-передачі транспортного засобу до вказаного договору відповідач (орендар) оплатив позивачу (орендодавцю) за користування автомобілем орендну плату у розмірі 2800 грн за наступний тиждень (7 днів), тобто до 13.07.2023 року. Згідно з умовами Договору оренди № 06/1 строк його дії складає два місяці, а саме з 06.07.2023 року до 06.09.2023 року. Отже, сума простроченої відповідачем орендної плати складає: 2800 грн (400 х 7) (оплата за один тиждень) х 7 тижнів (строк до закінчення дії договору) = 19600 грн, які також підлягають стягненню з відповідача. Щодо витрат, пов`язаних із розглядом справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, ч. 8 якої передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Слід зазначити, що процедура відшкодування витрат на правничу допомогу є ідентичною як для цивільного, так і для інших видів судочинства, з невеликими відмінностями. Водночас, процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства. Зокрема, згідно з положеннями статей 137 ЦПК України, 126 ГПК України та 134 КАС України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі № 821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Як встановлено судом, 08.09.2023 року між адвокатом Корх Є.В. та позивачем ФОП [PERSON] було укладено договір № 04/23 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги, який є фіксованим та не потребує складання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, складає 15000 грн, які клієнт сплачує адвокату впродовж 5 робочих днів з моменту набрання чинності рішенням суду по справі (а.с. 74-75). Відповідно до ч.ч. 1, 4-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проаналізувавши надані адвокатом Корх Є.В. докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката Корх Є.В., виходячи з того, що справа не є складною, розглянута в порядку спрощеного провадження за два судових засідання, представник позивача в засіданні присутнім не був. В той же час, відсутність заперечень з боку відповідача не може мати наслідком стягнення з нього витрат на правову допомогу в такому розмірі, що очевидно призведе до надмірного обтяження відповідача. В даному випадку суд звертає увагу, що дослідження судом співмірності витрат на правову допомогу здійснюється судом навіть у тому випадку, коли сам відповідач не надає будь-яких письмових заперечень. Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги висновки КГС ВС від 30.01.2023 року у справі № 910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial