Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 11.01.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 702 від 11.08.2001 року. Ухвалою від 15.01.2024 року провадження у справі відкрито. 16.02.2024 року відповідач [PERSON] в приміщенні суду ознайомилась з матеріалами справи. 20.02.2024 року відповідач [PERSON] отримала копію позовної заяви з додатками разом з судовою повістною, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. 27.02.2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Одеським Р.М. до суду подано зустрічну позовну заяву, в якій просить: - Розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.08.2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського управління юстиції, актовий запис №702. - Місце проживання дітей [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, визначити разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.03.2024 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] . Ухвалою суду від 06.03.2024 року сторонам було надано строк для примирення до 06.06.2024 року. В судовому засіданні 26.06.2024 року представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала та просить шлюб сторін розірвати. Адвокат пояснила, що сторони не примирились і бажання на примирення у її довірителя немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позов не визнає, просить ще 3 місяці на примирення. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що сторони з 11.08.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей. Спільне життя між сторонами не склалось, з часом втратили взаєморозуміння, взаємовідносини погіршилися. На даний час кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо. Спорів щодо визначення місця проживання спільних дітей в даному провадженні немає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, просить ще 3 місяці на примирення. При цьому в судовому засіданні на питання відповіла, що примирення за час, наданий судом, не відбулося, з позивачем не бачилася. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.08.2001 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був складений актовий запис №702, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 10.01.2024 року. Від шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2012 року народження. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено протягом року, спорів щодо визначення місця проживання дітей або поділу спільного майна в даному провадженні не заявлено. Відповідач [PERSON] зверталась до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей з матір`ю та розірвання шлюбу, ухвалою суду від 06.03.2024 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] . На цей час вимоги щодо визначення місця проживання дітей знаходяться в провадженні суду /справа № 947/8440/24, суддя Куриленко О.М./. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають трьох спільних дітей. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що одна дочка проживає разом з позивачем, як зазначала представник позивача, це було бажання дитини проживати з батьком. Відповідач не заперечувала, що одна дочка проживає з батьком, однак стверджувала, що батько викрав дитину. З даного питання між сторонами неприязнь, неодноразові звернення до поліції та наявний спір в іншому цивільному провадженні, тому в даній справі суд вирішує лише питання щодо подружжя, та можливості збереження сім`ї сторін. Представник позивача [PERSON] в ході розгляду справи висловила чітку позицію її довірителя щодо того, що він не бажає перебувати в шлюбі з [PERSON] та вважає примирення неможливим. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти розірвання шлюбу, наголошувала на тому, що у них з позивачем є спільні діти, просила надати строк для примирення. Однак в той же час зверталась до суду з зустрічним позовом, в якому зокрема були зазначені вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач також суду заявила, що вона вважає відкриття провадження по справі здійснено на підставі сфальсифікованих документів, так як оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у відповідача. Вказані доводи відповідача судом відхиляються, оскільки позивач при звернені до суду надав свідоцтво про шлюб, видане йому повторно 10.01.2024 року, яке має силу оригіналу. Суд зазначає, що сторонам був наданий строк для примирення, однак за вказаний період сторони не примирилися, вони не бачилися, спілкувалися лише через поліцейських. Встановлених судом обставин відповідач не оспорювала. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 112 СК України наявні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, вислухавши представника позивача та відповідача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved