Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2006 року уклала з відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» в філії Луцького регіонального управління кредитний договір № 143-п., згідно якого позивачка отримала кредит в сумі 7500,00 доларів США, що було еквівалентно 37875,00 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень під 11 % річних з кінцевим терміном повернення 26 жовтня 2009 року. У зв`язку з простроченням внесення позивачкою кредитних платежів та існуванням кредитної заборгованості відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» в філії Луцького регіонального управління звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням\~Іваничівського районного\~суду Волинської\~області від\~13\~січня 2009\~року у\~справі №\~2-10/09\~позов задоволено\~повністю.\~Вирішено стягнути\~солідарно з\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~які проживають\~за адресою\~с.\~Пустомити Горохівського\~району Волинської\~області,\~на користь\~ВАТ КБ\~«Надра» в\~особі філії\~ВАТ КБ\~«Надра» Луцьке\~РУ заборгованість\~за кредитним\~договором №\~143-п\~в сумі\~63011,45\~грн.\~із них:\~заборгованість по\~тілу кредиту\~-\~6365,19\~дол.\~США,\~що еквівалентно\~30839,34\~грн.;\~заборгованість по\~відсотках за\~користування кредитом\~-\~830,63\~дол.\~США,\~що еквівалентно\~4024,40\~грн.;\~заборгованість по\~пені -5589,12\~дол.\~США,\~що еквівалентно\~27079,29\~грн.;\~заборгованість по\~комісії кредиту\~-\~220,52\~дол.\~США,\~що еквівалентно\~1068,42\~грн.,\~стягнуто судові\~витрати.\~На виконання\~вказаного рішення\~Іваничівським районним\~судом Волинської\~області видано\~виконавчий лист,\~який скеровано\~для виконання\~до Горохівського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Львів).\~Як вбачається\~з ухвали\~Іваничівського районного\~суду Волинської\~області від\~20\~вересня 2021\~року у\~справі №\~2-10/09\~(провадження\~№ 6/156/8/21),\~14\~травня 2020\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством Комерційний\~банк «НАДРА»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~«МОРГАН КЕПІТАЛ»\~укладено договір\~про відступлення\~прав вимоги\~№GL0N014341ПВ260,\~за умовами\~якого право\~вимоги до\~позичальників за\~зобов`язаннями\~кредитного договору\~№ 143-П\~від 26\~жовтня 2006\~року перейшло\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~«МОРГАН КЕПІТАЛ».\~В подальшому\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~«МОРГАН КЕПІТАЛ»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ФОРТ» 30\~грудня 2020\~року укладено\~договір відступлення\~(купівлі-продажу)\~прав вимоги\~та майнових\~прав №\~92-Ф,\~згідно з\~умовами якого\~право вимоги\~до позичальника\~за зобов`язаннями,\~передбаченими кредитним\~договором №\~143-П\~від 26\~жовтня 2006\~року,\~перейшло до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК ФОРТ».\~В серпні\~2021\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ФОРТ» звернулося\~до Іваничівського\~районного суду\~Волинської області\~із заявою\~про заміну\~сторони виконавчого\~провадження,\~видачу дубліката\~виконавчого документа\~та поновлення\~пропущеного строку\~для пред`явлення\~виконавчого документа\~до виконання.\~Ухвалою Іваничівського\~районного суду\~Волинської області\~від 20\~вересня 2021\~року у\~справі №\~2-10/09\~(провадження\~№ 6/156/8/21)\~заяву Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ФОРТ» про\~заміну сторони\~(стягувача)\~виконавчого провадження,\~видачу дубліката\~виконавчого документа\~та поновлення\~пропущеного строку\~для пред`явлення\~виконавчого документа\~до виконання\~задоволено частково,\~постановлено замінити\~стягувача ПАТ\~КБ «Надра»\~на його\~правонаступника \~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК «ФОРТ»,\~код ЄДРПОУ:42725156,\~за виконавчим\~листом №\~2-10/09,\~з правом\~грошової вимоги\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] у\~зв`язку\~з переходом\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~Форт» прав\~кредитора за\~кредитним договором\~№ 143-П\~від 26.10.2006\~року,\~в задоволенні\~решти вимог\~заяви відмовлено.\~Дана ухвала\~набрала законної\~сили 06\~жовтня 2021\~року,\~в апеляційному\~порядку ухвалу\~оскаржено не\~було.\~Представник позивачки\~зазначає,\~що згодом\~з`ясувалось про\~те,\~що Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ФОРТ» звернулося\~до приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенка\~Євгена Михайловича\~за вчинення\~виконавчого напису\~про стягнення\~з позивачки\~кредитної заборгованості\~за кредитним\~договором №\~143-П\~від 26\~жовтня 2006\~року.\~10\~червня 2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем було\~вчинено виконавчий\~напис,\~що зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~134766.\~Даним виконавчим\~написом задоволено\~вимоги Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~ФОРТ» та\~стягнуто з\~позивачки [PERSON] \~за період\~з 30\~грудня 2020\~року по\~03\~червня 2021\~року включно\~суму у\~розмірі 150\~000,00\~ (сто\~п`ятдесят тисяч)\~гривень 00\~копійок заборгованості\~за тілом\~кредиту.\~В подальшому\~даний виконавчий\~напис нотаріуса\~з заявою\~про відкриття\~виконавчого провадження\~ від\~12\~листопада 2021\~року було\~пред`явлено до\~примусового виконання\~до приватного\~виконавця виконавчого\~округу Волинської\~області Капітана\~Михайла Володимировича,\~який 25\~листопада 2021\~року відкрив\~виконавче провадження\~№ 67662106.\~Представник позивачки\~вказує,\~що зі\~змістом вказаного\~виконавчого напису\~позивачка ознайомилася\~із системи\~«Автоматизована система\~виконавчого провадження»\~декілька днів\~тому.\~Вважає,\~що вищевказаний\~виконавчий напис\~нотаріуса видано\~неправомірно,\~оскільки кредитний\~договір №\~143-П\~укладено 26\~жовтня 2006\~року між\~позивачкою та\~відкритим акціонерним\~товариством Комерційний\~банк «Надра» в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчувався, що свідчить про те, що заборгованість, на яку видано виконавчий напис нотаріуса, не є безспірною. Також про відсутність безспірності заборгованості свідчать суми заборгованості, які встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили. З рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 13 січня 2009 року вбачається, що розмір кредитної заборгованості позивачки, як позичальника, складає 63011,45 грн., згідно ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року станом на 28 квітня 2015 року розмір кредитної заборгованості складає 31835,78 грн. Проте, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що за період з 30 грудня 2020 року по 03 червня 2021 року розмір кредитної заборгованості позивачки за тілом кредиту складає 150000,00 грн. З огляду на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №134766. 24 травня 2024 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» надійшла заява про визнання позову. Окрім того, подано клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та про повернення позивачу 50 % судового збору з державного бюджету. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року на клопотання позивача забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за №134766, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном Михайлом Володимировичем в межах виконавчого провадження №67662106. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. В засідання суду позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки у письмовій заяві просить вказану справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 24 травня 2024 року, останній позов визнав, просить провести судовий розгляд за його відсутності. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань, заяв чи заперечень від них на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 26.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №143-П, відповідно до якого позивачці видано кредит у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США, договір укладено у простій письмовій формі, підписаний сторонами та скріплений печаткою банку (а.с.10,11). Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 13 січня 2009 року у справі №2-10/09 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] які проживають за адресою с. Пустомити Горохівського району Волинської області, на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ заборгованість за кредитним договором №143-п в сумі 63011,45 грн. із них: заборгованість по тілу кредиту 6365,19 дол. США, що еквівалентно 30839,34 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 830,63 дол. США, що еквівалентно 4024,40 грн.; заборгованість по пені 5589,12 дол. США, що еквівалентно 27079,29 грн.; заборгованість по комісії кредиту 220,52 дол. США що еквівалентно 1068,42 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] 30 грн. витрат за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 630,11 грн. судового збору (а.с.13,14). 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №134766) про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості за кредитним договором №143-П від 26 жовтня 2006 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», право вимоги за яким було відступлено 14 травня 2020 року до нового кредитора ТОВ «ФК «Морган Кепітал», а в подальшому 30 грудня 2020 року до ТзОВ «ФК ФОРТ», в розмірі 150000 гривень (а.с. 15). Також судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном Михайлом Володимировичем відкрито виконавче провадження №67662106 на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 19). Спір у даній справі виник у зв`язку із оспорюванням [PERSON] законності вчиненого за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» на кредитному договорі виконавчого напису №134766. Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~цього\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі\~якщо нотаріусу\~необхідно отримати\~іншу інформацію\~чи документи,\~які мають\~відношення до\~вчинення виконавчого\~напису,\~нотаріус вправі\~витребувати їх\~у стягувача\~(підпункт\~2.2\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29.06.1999\~№\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19). При цьому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В даному випадку, звертаючись з позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачкою було визначено, зокрема, що кредитний договір №143-П від 26.10.2006 р., укладений між нею та ВАТ КБ «Надра» не був нотаріально засвідчений, заборгованість, яка була предметом стягнення за нею, не була безспірною. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як встановлено судом, підставою вчинення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, кредитний договір №143-П, укладений 26.10.2006 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] про надання кредиту на момент вчинення виконавчого напису вже не відносився до документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса в розумінні положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», адже на момент звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення відповідної заборгованості з позивача вже не існувало чинних положень, які б передбачали можливість вчинення таких дій на укладеному в простій формі договорі. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п. 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21). Окрім цього, позов в даній справі мотивовано невідповідністю заборгованості, за якою вчинено виконавчий напис, критерію безспірності, зокрема, позивач посилається на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 13 січня 2009 року, яким стягнуто з позивачки заборгованість за кредитним договором №143-п у розмірі 63011,45 гривень, згідно виконавчого напису розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 150000 гривень. Даний факт вказує на існування між сторонами спору щодо дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, а відтак, і наявності факту відсутності безспірності як необхідної складової можливості вчинення щодо позивачки виконавчого напису. Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, відповідач суду не надав, позов визнав. Відповідно до частин 1,2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК). В даному випадку судовий збір за подання позовної заяви становить 1211 гривень 20 копійок, за подання заяви про забезпечення позову 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки половину судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та половину судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок (тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою під час розгляду справи), а іншу половину у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та 302 (триста дві) гривні 80 копійок повернути позивачці з Державного бюджету України у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України. Поряд з цим, згідно з ч.7 ст.158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу суд вважає безпідставним, оскільки така вимога позивачем не заявлялась. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved