Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна. Позов обґрунтовано тим, що 15.04.2016 року постановою у виконавчому провадженні №50782267 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції накладений арешт на все майно [PERSON] . 17.06.2016 у виконавчому провадженні складено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Однак арешт залишився чинним. Крім того в іншому виконавчому провадженні №57235236 19 вересня 2018 року накладено арешт на все майно позивача. Виконавчий документ повернуто стягувачу 27.01.2020, однак арешт залишився чинним. Тому позивач просить скасувати зазначені арешти. Позивач в судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзиву не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, жодних заяв не подала. Суд з урахуванням заяви позивача ухвалює заочне рішення. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно ст. 40 цього ж закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.1,2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.\~Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право позивача на приватну власність позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки виконавче провадження закінчено. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved