Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

27.04.2024 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено нотаріально, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. Відповідно до п. 1 договору Продавець (відповідач) у строк до 30.03.2021 року зобов`язувався передати у власність Покупцеві (позивачеві) з укладенням договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах передбачених відповідно цим та основним договором. У відповідності до п. 4 договору, при укладенні цього договору позивач передав, а відповідач прийняв предоплату у вигляді авансу у розмірі 214400,00 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 8000,00 доларів США. Залишок суми у розмірі 123700,00 гривень позивач повинен був сплатити під час підписання основного договору. Ціна продажу квартири складала 338 100.00 гривень що еквівалентно 12616,00 доларів США. На теперішній час [PERSON] багатоповерховий будинок на земельній ділянці площею 0,1038 га, кадастровий номер 3222486200:03:006:0030, що знаходиться у [ADDRESS] (сто два) не побудував, підключення до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії, газопостачання) не здійснив. Згідно інформації, яка міститься в Інтернеті на сторінці [PERSON] ( [PERSON] ) будівельні роботи по [ADDRESS] призупинені. Таким чином Відповідач ( [PERSON] ) не виконав у строк до 30 березня 2021 року і не міг виконати взяті на себе зобов`язання, що визначені у п. п. 1, 3 попереднього договору від 21.05.2020 року. Відповідно до п. 5 договору від 21.05.2020 року у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу квартири у строк передбачений договором або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови, як об`єкту експлуатації, продавець повинен повернути покупцю одержану від нього всю суму авансових платежів протягом одного місяця. Однак, позивач вказує, що продавцем умови договору не виконанні належним чином, а саме станом на момент подання позову, останнім не передано покупцеві у власність обумовлену попереднім договором квартиру, та не укладено договору купівлі-продажу квартири. З огляду на вище зазначене, з урахуванням тих обставин, що Відповідач ухилявся від укладення основного договору у строки визначені у п. п. 1, 3 попереднього Договору від 21.05.2020 року, станом на даний час Попередній Договір від 21.05.2020 року припинений (ч. 3 статті 635 ЦК України), під час дії Попереднього Договору від 21.05.2020 року Відповідач пропозиції укласти основний договір (Позивачці) не направляв, тай як (Позивачка) зрозуміла, наміру укладати Основний Договір Відповідач не мав, оскільки як було вище зазначено - будівництво зупинено, тому і вимушена звертатись до суду з проханням стягнути з [PERSON] (код [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ) РНОКПП [NUMBER] , користь суму коштів, сплачених за попереднім договором від 21.05.2020 року, в розмірі 8000 (вісім тисячу) доларів США, що на момент пред`явлення позову, еквівалентно 292 560 гривень 00 копійок основного боргу та 3 (три) відсотки за прострочене виконання грошового зобов`язання (ч. 2 статті 625 ЦК України), що орієнтовно становить 478,03 долари США - (8000,00*0,03/365*727- 3% річних). За вимогами ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином загальна сума боргу станом на 27 квітня 2023 року становить 8478,03 доларів США, що еквівалентно 310 041 грн. 56 коп. ((8000,00+478,03)*36,57). На підставі вище наведеного, позивач просив суд, стягнути з [PERSON] (код\~ [NUMBER] )\~на користь\~ [PERSON] ( [INFO] )\~РНОКПП [NUMBER] \~суму коштів,\~сплачених мною\~за попереднім\~договором від\~21.05.2020\~року,\~в розмірі\~8000\~(вісім\~тисяч)\~доларів США,\~що на\~момент пред`явлення\~позову,\~еквівалентно 292\~560\~гривень 00\~копійок основного\~боргу та\~3\~(три)\~відсотки за\~прострочене виконання\~грошового зобов`язання\~(ч.\~2\~статті 625\~ЦК України),\~на момент\~ухвалення судового\~рішення. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. № 478 від 30.10.2023 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/6103/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. 01.11.2023 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. постановлено прийняти до розгляду цивільну справу № 369/6103/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу. 25.03.2024 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. постановлено закрити підготовче провадження у справі № 369/6103/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу. 15.04.2024 року представник позивача через канцелярію суду зареєстрував заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. 13.06.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомлялися. Відповідач відзив до суду не скеровував. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. Судом встановлено, що 21.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено нотаріально, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. Відповідно до п. 1 договору Продавець (відповідач) у строк до 30.03.2021 року зобов`язувався передати у власність Покупцеві (позивачеві) з укладенням договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах передбачених відповідно цим та основним договором. У відповідності до п. 4 договору, при укладенні цього договору позивач передав, а відповідач прийняв предоплату у вигляді авансу у розмірі 214400,00 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 8000,00 доларів США. Залишок суми у розмірі 123700,00 гривень позивач повинен був сплатити під час підписання основного договору. Ціна продажу квартири складала 338 100.00 гривень що еквівалентно 12616,00 доларів США. На момент розгляду справи [PERSON] багатоповерховий будинок на земельній ділянці площею 0,1038 га, кадастровий номер 3222486200:03:006:0030, що знаходиться у [ADDRESS] (сто два) не побудував, підключення до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії, газопостачання) не здійснив. Згідно інформації, яка міститься в Інтернеті на сторінці [PERSON] ( [PERSON] ) будівельні роботи по [ADDRESS] призупинені. Таким чином Відповідач ( [PERSON] ) не виконав у строк до 30 березня 2021 року і не міг виконати взяті на себе зобов`язання, що визначені у п. п. 1, 3 попереднього договору від 21.05.2020 року. Відповідно до п. 5 договору від 21.05.2020 року у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу квартири у строк передбачений договором або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови, як об`єкту експлуатації, продавець повинен повернути покупцю одержану від нього всю суму авансових платежів протягом одного місяця. Однак, позивач вказує, що продавцем умови договору не виконанні належним чином, а саме станом на момент подання позову, останнім не передано покупцеві у власність обумовлену попереднім договором квартиру, та не укладено договору купівлі-продажу квартири. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~530\~ЦК України\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів кредитору. Крім того, обов`язок відповідача повернути позивачу грошові кошти випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Суд при цьому враховує, що статтею 99\~Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст.\~192\~ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові в справі № 373/2054/16-ц провадження № 14-446цс18 від 16.01.2019 року, відповідно до ст.\~524\~ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533\~ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Проте суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодних доказів, що сплачений ним аванс відповідно до п. 4 попереднього договору був здійснений саме в іноземній валюті. Що стосується стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 договору Продавець (відповідач) у строк до 30.03.2021 року зобов`язувався передати у власність Покупцеві (позивачеві) з укладенням договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах передбачених відповідно цим та основним договором. Таким чином, прострочення виконання зобов`язання розпочалось з 01.05.2021 року. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних з моменту прострочення зобов`язання (01.05.2021\~року) по день ухвалення рішення суду (13.06.2024 рік). 214400,00 гривень (сума заборгованості) Х 3 % : 365 (кількість днів у році) Х 1140 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 01.05.2021 року по 13.06.2024 рік) = 20081,04 гривень. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача [PERSON] перед позивачем боргу у розмірі 214400,00 гривень, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 20081,04 гривень 3 % річних. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). У відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: approved