Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір оренди автомобілю від 15.07.2021 №05/07/21, що укладений між ФОП [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , стягнуто з відповідачів солідарно упущену вигоду у розмірі 14 628 грн та збитки у розмірі 82 616,35 грн і витрати на проведення дослідження у розмірі 2 700 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2021 року між позивачем та [PERSON] («Орендар») та [PERSON] , (« Поручитель »), з іншої сторони, був укладений договір оренди автомобіля N? 05/07/21, відповідно до умов якого позивач надав, а [PERSON] та [PERSON] отримали в платне користування автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір сірий, тип ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, держ. номер [NUMBER] , свідоцтво 3 реєстрації ТЗ серії [NUMBER] виданий ТСЦ 8045 в м. Києві 29.10.2019 року. Договір був укладений після отримання на ім?я позивача заяви від відповідачів (05.07.2021) про надання авто в довгострокову оренду строком на 30 місяців, після дегального огляду автомобіля відповідачами, після опрацювання всіх наданих документів від відповідачів. Оплата повинна відбуватися щотижня (по понеділкам) у сумі по 85 (вісімдесят п?ять) дол. США по курсу гривні щодо долару США за даними Національного банку України на день сплати орендного платежу. Того ж дня, сторони підписали акт прийому-передачі транспортного засобу, де узгоджено, що автомобіль передається у відмінному стані без пошкоджень. Розрахунки фіксувалися у розробленій позивачем таблиці, згідно якої відображалась оплата за оренду автомобілю. 12 липня 2021 року, відповідачі отримали наручно письмове повідомлення з вимогою нотаріального посвідчення договору оренди авто. 18.01.2022 [PERSON] , привіз авто на евакуаторі у аварійному стані із багатьма пошкодженнями кузова, непрацюючим двигуном, подряпинами та відмовився нести витрати по ремонту автомобіля. 21.01.2022 року було викликано експертів для встановлення суми нанесених автомобілю збитків. Згідно висновку ТОВ "КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ", складеного 21.01.2022 року на замовлення позивача, вартість матеріального збитку автомобілю марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір сірий, тип ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, держ. Номер [NUMBER] , свідоцтво з реєстрації ТЗ серії [NUMBER] виданий ТСЦ 8045 в м. Києві 29.10.2019 року становить 82 616 (вісімдесят дві тисячі шістсот шістнадцять) грн 35 коп., а також 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. було оплачено за послуги зі складання звіту. Починаючи із 28 лютого 2022 року, відповідач [PERSON] перестав сплачувати кошти за оренду автомобіля, а також за його пошкодження Крім того, пошкодження автомобілю завадили позивачу укласти договір оренди з [PERSON] та отримати дохід у розмірі 14 628 грн, що є його упущеною вигодою. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 05 липня 2021 року між позивачем та [PERSON] («Орендар») та [PERSON] , (« Поручитель »), з іншої сторони, був укладений договір оренди автомобіля N? 05/07/21, відповідно до умов якого позивач надав, а [PERSON] та [PERSON] отримали в платне користування автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір сірий, тип ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, держ. номер [NUMBER] , свідоцтво 3 реєстрації ТЗ серії [NUMBER] виданий ТСЦ 8045 в м. Києві 29.10.2019 року. Договір був укладений після отримання на ім?я позивача заяви від відповідачів (05.07.2021) про надання авто в довгострокову оренду строком на 30 місяців, після дегального огляду автомобіля відповідачами, після опрацювання всіх наданих документів від відповідачів. Оплата повинна відбуватися щотижня (по понеділкам) у сумі по 85 (вісімдесят п?ять) дол. США по курсу гривні щодо долару США за даними Національного банку України на день сплати орендного платежу. Того ж дня, сторони підписали акт прийому-передачі транспортного засобу, де узгоджено, що автомобіль передається у відмінному стані без пошкоджень. 05 липня 2021 року до позивача, із заявами звернулися відповідачі із проханням передати їм в оренду, належний йому на праві власності автомобіль. На роз`яснення позивача про те, що договір оренди потребує нотаріального посвідчення, відповідачі зазначили, що саме цього дня, тобто 05 липня 2021 року, вони відмовляються від нотаріального посвідчення договору у зв?язку із відсутністю грошових коштів, необхідних для сплати нотаріальних послуг, та відсутністю вільного часу. Проте відповідачі зобов?язалися протягом 5 (п?яти) днів після підписання договору у простій письмовій формі з?явитися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди О. М. для нотаріального посвідчення цього договору. Зазначена обставина підтверджується заявою орендарів, складеною та підписаною відповідачами та договором оренди, відповідно до пункту 10.2. якого орендар приймає на себе зобов?язання протягом 5 днів після підписання договору подати документи для його нотаріального посвідчення. Отже, останнім терміном, коли відповідачі мали б з?явитися до нотаріуса для посвідчення договору було 12 липня 2021 року. Проте відповідачі не виконали свого зобов`язання. У зв`язку з чим позивач, з метою додержання вимог закону щодо форми договору, передав відповідачам письмове повідомлення від 12 липня 2021 року з вимогою з?явитися наступного дня після отримання цього повідомлення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди О. М. для нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу. При цьому у повідомленні позивача також зазначено, що їх неприбуття до нотаріуса або неповідомлення його про причини неявки буде розцінюватися як ухилення від нотаріального посвідчення договору. Стаття 799 Цивільного кодексу України передбачає, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У той же час, ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов?язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 760 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ч. 1 ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Згідно із ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Отже, істотними умовами договору оренди транспортного засобу є предмет, строк оренди та плата за користування транспортним засобом. Так, предметом договору оренди є автомобіль марки марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір сірий, тип ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, держ. номер [NUMBER] , свідоцтво з реєстрації ТЗ серії [NUMBER] виданий ТСЦ 8045 в м. Києві 29.10.2019 року. Також сторони дійшли згоди, що зазначений автомобіль передається відповідачам в оренду строком на 30 місяців з орендною платою - 85 доларів США за тиждень користування автомобілем. Спільна домовленість сторін щодо усіх істотних умов оренди транспортного засобу підтверджується письмовим договором оренди автомобілю. При цьому відбулося часткове виконання укладеного договору, оскільки позивач передав відповідачам у користування автомобіль, а відповідачі отримали його у відмінному стані, без пошкоджень та здійснювали платежі до 28 лютого 2022 року. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України N? 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з?ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Відповідачі при укладанні договору відмовились посвідчувати його нотаріально з причин відсутності фінансових можливостей, зобов?язалися протягом п?яти днів з?явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, але не зробили цього. У подальшому відповідачі, отримуючи повідомлення позивача з вимогою посвідчити договір у нотаріальному порядку, без пояснення будь-яких причин не з?являлися у призначений час до нотаріуса. Отже, така поведінка відповідача [PERSON] як орендаря свідчить про його безпідставне ухилення від нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу у зв`язку з чим вимоги про визнання договору дійсним суд визнає обґрунтованими. Автомобіль [PERSON] був переданий у технічно справному стані, після його повернення позивачу він знаходився у аварійному стані із багатьма пошкодженнями кузова, непрацюючим двигуном, подряпинами. [PERSON] відмовився нести витрати по ремонту автомобіля. 21.01.2022 року було викликано експертів для встановлення суми нанесених автомобілю збитків. Згідно висновку ТОВ "КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ", складеного 21.01.2022 року на замовлення позивача, вартість матеріального збитку автомобілю марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір сірий, тип ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, держ. Номер [NUMBER] , свідоцтво з реєстрації ТЗ серії [NUMBER] виданий ТСЦ 8045 в м. Києві 29.10.2019 року становить 82 616 (вісімдесят дві тисячі шістсот шістнадцять) грн 35 коп., а також 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. було оплачено за послуги зі складання звіту. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України). Отже, за загальним правилом законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15). Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв`язку з викладеним, відсутністю доказів на спростування своєї вини від відповідачів, суд вважає, що вимоги про відшкодування завданої майнової шкоди підлягають задоволенню також. Однак суд не вбачає підстав для солідарного стягнення майнової шкоди у визначеному розмірі з [PERSON] , оскільки в цьому провадженні вирішено питання про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу. Єдиною підставою виникнення поруки є саме договір, якого між позивачем і [PERSON] не укладено, а одностороннє зобов`язання особи відповідати за невиконання або неналежне виконання боржника не може бути визнано підставою виникнення правовідносин поруки. Щодо вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, то суд вважає правильним відмовити у їх задоволенні, оскільки надані позивачем докази щодо укладення з [PERSON] договору оренди транспортного засобу свідчать про те, що така домовленість між ними виникла в той момент, коли автомобіль перебував у пошкодженому стані і потребував ремонту. Відтермінування часу надання в оренду цього автомобілю на час ремонту не може вважатись збитками у формі упущеної вигоди, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, заявлені у справі вимоги підлягають задоволенню частково в обсязі та за підстав, що зазначені вище. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Outcome: partial