Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 25.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір №341528740. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20.10.2022 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 20706,21 грн., з яких 7749,25 грн. - заборгованість за основним боргом, 12956,96 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 12.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №06704-01/2020, який було підписано електронним підписом позичальника у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію». 21.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №21052021 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 12996,00., з яких 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 8496 грн. - заборгованість за відсотками. Також, 28.10.2019 між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 11.05.2021 між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11052021 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 3659,50 грн., з яких 1300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2359,50 грн. - заборгованість за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 37361,71 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 27.12.2023 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив розстрочити йому суму заборгованості на 12 місяців, оскільки має ще чотири кредитні зобов`язання та з його заробітної плати стягується аліменти на утримання дитини (а.с.92). За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 25.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір №341528740, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 7750 грн. Строк кредитування 20 днів (п.1.2 Договору). Згідно п. 1.3 Договору на період строку визначеного п. 1.2, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.30% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений у п. 1.2, застосовується Базова процентна ставкау розмірі 1.70% від суми кредиту за кожен день користування (а.с.8-9). Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.9 зворот). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за Договором №341528740 виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7750,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2020 (а.с.11). 17.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору № 341528740, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк, на який був укладений кредит на 27 днів, відсотки за користування кредитом сплачуються у розмірі 1.30 % від уми кредиту за кожен день користування (а.с.10). Згідно Додаткової угоди №26 до Договору факторингу від 31.12.2020 вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.12-14). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20.10.2022 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 20706,21 грн., з яких 7749,25 грн. - заборгованість за основним боргом, 12956,96 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.15-17). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №341528740 надано позивачем станом на 30.11.2023 за період з 21.10.2022 по 30.11.2023, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.18). Крім того, 12.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №06704-01/2020. Договір укладено у електронні формі. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4500 грн. на строк 24 дні (п.1.2 Договору). Згідно п. 1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує 584% річних в розрахунку 1.60% на добу. Тип процентної ставки - фіксована (а.с.23). Згідно Додатку №1 до Договору №06704-01/2020 сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с.24). 05.02.2020 та в подальшому 20.02.2020 згідно заяви позичальника про продовження строку дії договору між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Додаткові угоди до Договору про надання фінансового кредиту, згідно яких сторони погодили продовжити строк дії кредиту на 15 днів та на 28 днів відповідно. У зв`язку із продовження строку дії Договору також було змінено і Графік розрахунків (а.с.25,26). 21.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №21052021. Відповідно до реєстру боржників від 21.05.2021 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 12996,00., з яких 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 8496 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.27-30). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №06704-01/2020 надано позивачем станом на 30.11.2023 за період з 21.05.2021 по 30.11.2023, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.31). Також, 28.10.2019 між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №10001137766 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Згідно умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 1300 грн. строком на 30 днів, процентна ставка - 547,5% річних з розрахунку 1,5% в день. Сторони погодили Графік розрахунків, згідно якого загальна вартість кредиту складає 1885 грн. та включає в себе суму кредиту в розмірі 1300 грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 585 грн. (а.с.36-43). 11.05.2021 між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11052021. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі у розмірі 3659,50 грн., з яких 1300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2359,50 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.44-48). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №10001137766 надано позивачем станом на 30.11.2023 за період з 11.05.2021 по 30.11.2023, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.49). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідача про його скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані. Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. Як передбачено ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між первісними кредиторами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ Інвест Фінанс», правонаступником яких є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 25.01.2020, 12.01.2020 та 28.10.2019 Кредитних договорів. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договорів, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитні договори були укладені в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитних договорах. Відповідач заперечень щодо розміру заборгованості не має, позов повністю визнає, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, позов суд задовольняє. Вирішуючи клопотання [PERSON] щодо розстрочки заборгованості, суд враховує скрутний майновий стан відповідача, необхідність боржника ще сплачувати аліменти на утримання дитини, наявність невиконаних кредитних зобов`язань, тому вирішив розстрочити виконання рішення, на дванадцять місяців. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідача з врахуванням його життєвої ситуації. Крім того, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а 50% судового збору - підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн (а.с.7), отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1342 грн, а ще 1342 грн повернути позивачу з Державного бюджету.

Outcome: approved