Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) - інспекція з паркування про відшкодування шкоди у розмірі 480,74 грн. та моральної шкоди - 10000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Святошинського районного суду у справі 759/26891/21 було задоволено позов позивача, а саме, визнано протиправною та скасувати постанову про накладення на [PERSON] , [INFO] адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № 0000600749 від 05.11.2021 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП у розмірі 680 грн. 00 коп. та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити. Крім того, вищевказаним рішенням було стягнуто судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 454,00 грн., яке було виконано лише протягом 17 місяців. Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності посадових осіб, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 10000,00 грн., а також матеріальну шкоду яка полягає у інфляційних втратах і пені за прострочення платежу, яка у загальному розмірі становить 480,74 грн. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого порушеного права. Позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) - інспекція з паркування про відшкодування шкоди. Ухвалою суду від 25.03.2024 року вищевказану цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2024р. по справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. 28.05.2024р. до суду надійшов відзив відповідача у якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що вимоги щодо відшкодування моральних та матеріальних збитків з Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) - інспекція з паркування є безпідставними, оскільки їхні функції згідно розпорядження Київського міського голови від 04.12.2023 року № 1177 були передані до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а тому згідно вищевикладеного вони є неналежним відповідачем. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 6 Конституції України визначає, що Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 10.05.2022 року по справі № 759/26891/21 за позовом [PERSON] до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) задоволено позовні вимоги позивача, а саме «Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на [PERSON] , [INFO] адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № 0000600749 від 05.11.2021 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП у розмірі 680 грн. 00 коп. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6, ЄДРПОУ 37405284) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) судовий збір у розмірі 454 грн.». 10 червня 2022 року рішення набрало законної сили. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, зазначаючи відповідачем Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) - інспекція з паркування, наголошує на тому, що, внаслідок бездіяльності посадових осіб відповідача тривалий час не виконувалось рішення суду від 10.05.2022р., в частині відшкодування судових витрат на його користь, а тому повинен сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми яка загальному розмір становить 480,74 грн. та моральну шкоду, яка ним оцінюється у розмірі 10000,00 грн. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відшкодування шкоди, завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади, передбачені статтями 1173, 1174 ЦК України. Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до статті 1174 цього ж Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. Отже, за наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги до Департаменту транспортної інфраструктури ВО Київської міської ради (КМДА) - інспекція з паркування, який згідно розпорядження Київського міського голови від 04.12.2023 №1177, функції щодо здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оплати вартості послуг з паркування транспортних засобів передав до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Також, відповідно до Положення про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого рішенням Київської міської ради від 02.03.2023 № 6010/6051 (у редакції рішення Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911) до повноважень Департаменту належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - п`ятою та восьмою статті 1521 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладання адміністративних стягнень. Отже, інспекція з паркування на разі не входить до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а позов заявлено до не існуючого структурного підрозділу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що свідчить про пред`явлення позивачем вимог до неналежного відповідача. При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 51 ЦПК України суд лише за клопотанням позивача, не закриваючи провадження у справі, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, або залучити до участі у справі співвідповідача. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, у тому числі роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. в справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, в ході розгляду справи стороною позивача не було заявлено клопотання про заміну належного відповідача належним, або залучення до участі у справі належного співвідповідача, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладені на позивача.

Outcome: dismissed