Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що шлюб між сторонами було зареєстровано 01.08.2014 року, а рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народились двоє малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак приблизно з жовтня 2022 р. позивач проживає окремо від [PERSON] та спільних з нею малолітніх дітей, з якими у нього теплі, люблячі відносини. Натомість, [PERSON] негативно ставиться до спілкування [PERSON] з його дітьми, внаслідок чого у нього фактично відсутня можливість вільно спілкуватися з сином та донькою, брати учать у їх вихованні, чим порушуються не тільки батьківські права позивача, а й інтереси дітей. Так у квітні 2023 р. Годдард [PERSON] звернувся із заявою про встановлення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, за результатам розгляду якої йому було видано рішення від 03.05.2023 року № 263, за яким виконком районної у місті ради вирішив визначити позивачу порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку [ADDRESS] об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх на постійне місце проживання, а зустрічі проводити у громадських місця під наглядом матері дітей. При цьому на засіданні з розгляду питання визначення позивачу порядку участі у вихованні та спілкування з його малолітніми дітьми наголошувалось на тому, що батькам слід не налаштовувати дітей один проти одного, а батько має право на безперешкодне спілкування з дітьми та брати участь у її вихованні, тому мати дітей не має перешкоджати такому спілкуванню. Однак рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 03.05.2023 р. № 263 в повній мірі не відновило порушене право позивача на безперешкодне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, оскільки мати дітей суворо дотримується рішення органу опіки та піклування, тому надає можливість спілкуватися батьку з дітьми виключно по неділям з 11 по 15 год., не даючи батьку змоги спілкуватися із дітьми в інший час, внаслідок чого відповідачка чинить перешкоди в праві батька дітей брати участь у їх вихованні, бо забороняє супроводжувати дітей на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади та супроводжувати дітей після закінчення таких занять до місця їх проживання, забороняє бачитись з дітьми в інші дні тижня. Годдард [PERSON] з метою спілкування з дітьми хоча б телефоном в березні 2023 р. придбав та передав відповідачці мобільний телефон, який остання мала надати в користування сину Годдард Гарольду-Роберту. Однак протягом тривалого часу сім-карта в телефоні не була активована, мати дітей відмовлялась надати контактний номер телефону дітей, створюючи перешкоди його спілкуванню з дітьми. Вказане фактично призводить до того, що стійкий психологічний зв`язок дітей з батьком втрачається, а діти не зможуть сприймати [PERSON] як батька, бо фактично батько має змогу з`являтись з житті дітей лише раз на тиждень протягом 4-х год. та за присутності матері. В червні 2023 року Годдард [PERSON] з вказаних підстав повторно звернувся до виконкому Покровської районної в місті ради із заявою про встановлення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей, в якій просив орган опіки та піклування визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми певним чином та способом. Однак рішенням виконкому Покровської районної в місті ради від 18.07.2023 року № 372 було відмовлено у визначенні позивачу порядку його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми на підставі чинності рішення від 03.05.2023 р. № 263. Зазначав, що необхідним є дотримання розумного балансу участі обох батьків у вихованні дітей, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дітей постійно, а характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, бо між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт. Вважав, що оскільки батько проживав разом із дітьми на протязі тривалого часу, виховуючи їх, то відсутні застереження щодо побачення з дітьми в присутності їх матері. Отже, внаслідок незгоди матері дітей щодо спілкування позивача із дітьми, то Годдард [PERSON] змушений звернутись до суду для усунення перешкод з боку матері у вихованні та вільному спілкуванні батька із дітьми шляхом встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми без присутності матері дітей. Так за адресою місця фактичного проживання [PERSON] в [ADDRESS] , який останній довгостроково орендує, створено всі належні умови для перебування дітей. Також Годдард [PERSON] має постійний дохід, бо є фізичною особою-підприємцем, тому на регулярній основі в добровільному порядку перераховує [PERSON] грошові кошти для утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним, зокрема, на прохання матері дітей здійснив оплату в сумі 57 928 грн. необхідних зимових шин для автомобіля, що є спільною сумісною власністю сторін, та який було залишено в користуванні відповідачки. На підставі викладеного просив суд усунути перешкоди з боку [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні батька [PERSON] з дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з його дітьми, встановивши наступний порядок систематичних побачень позивача з дітьми без присутності матері дітей: - кожного тижня з 19:00 години п`ятниці до 19:00 години неділі за місцем проживання батька з можливістю залишати дітей в нічний час доби за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; - щорічне спільне проживання та/чи відпочинок батька з Годдард Гарольдом-Робертом та [PERSON] за місцем мешкання [PERSON] з можливістю поїхати із дітьми на відпочинок в санаторії, туристичні та оздоровчі бази в межах України з дотриманням вимог безпеки, пов`язаних з недопущенням перебування дітей в місцях проведення військових дій, на безперервний строк не менш ніж два тижні; - кожного року з 12.00 год. до 17.00 год. в святкові дні (1 січня - Новий рік; 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисників і захисниць України), а також в день народження батька, [INFO] , за місцем проживання [PERSON] , та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; - щорічне спільне святкування днів народження Годдард Гарольда-Роберта (7 грудня) та [PERSON] (1 листопада) тривалістю 5 годин в денний час доби з узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; - щоденне не обмежене спілкування з Годдард Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку; - відвозити Годдард Гарольда-Роберта та Годдард Джейн-Кетрін на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), супроводжувати дітей після закінчення занять до місця їх проживання в [ADDRESS] . При цьому під час перебування з Годдард [PERSON] його дітей, Годдард Гарольда-Роберта та/чи Годдард Джейн-Кетрін, батько дітей зобов`язується дотримуватись режиму дня, харчування, догляду та у разі необхідності лікування дітей. Не погоджуючись із поданим позовом, представник відповідача, адвокат Кебкало Т. М., вказувала, що вимоги позивача не обґрунтовані, а його позов не може бути задоволений. Так протягом сумісного життя сторін позивач кілька разів вчиняв домашнє насильства стосовно дітей та в присутності дітей здійснював насильство стосовно відповідачки та її матері, [PERSON] . Позивач відсторонився від спілкування з дітьми сам, коли пішов з родини, тому в дітей склалось враження, що батько їх покинув. Відповідачка не чинила та не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми, а діти самі не бажають проводити час з батьком, які самі неодноразово відмовлялись від прогулянки з батьком. Також при передачі мобільного телефону відповідачці Годдард [PERSON] не зазначив, що в телефоні не активована сім-карта та вона там зовсім відсутня. Однак з квітня 2023 року у позивача вже був номер телефона дітей, натомість, позивач здійснив перший дзвінок лише у липні 2023 року. Додавала, що комісією виконкому Покровської районної в місті ради було винесено рішення № 263, яким було визначено Годдард [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, яке не було оскаржено. Отже, питання поновлення прав позивача було вирішено органом опіки та піклування, рішення якого повною мірою виконується відповідачкою. На підставі викладеного просила суд відмовити в задоволенні позову Годдард [PERSON] повністю. У відповідні на відзив представник позивача, адвокат Макаренко О. Ю., вказував, що [PERSON] протягом сумісного життя не вчиняв домашнього насильства ані відносно дітей, ані відносно відповідачки чи її матері. Навпаки, саме відповідачка могла вдарити дітей, вживаючи при цьому алкогольні напої. Також під час спільного життя із позивачем відповідачка одного разу намагалась покінчити життя самогубством. Додавав, що поговорити зі своїми дітьми телефоном батько зміг лише одного разу, оскільки незважаючи на регулярні намагання батька поговорити зі своїми дітьми, ніхто не відповідає на дзвінки позивача та не передзвонює. Відповідачка позивачу також не відповідає на телефонні дзвінки. При цьому позивач може розуміти російську мову, якою говорять його діти, а діти розуміють англійську мову. Так протягом спільного подружнього життя позивач неодноразово залишався наодинці з дітьми, коли відповідачка була на роботі, тому жодних проблем у нього відносно дітей не виникало. Однак, враховуючи постійне спільне проживання дітей з відповідачкою, остання навмисно налаштовує дітей проти батька, обмеживши доступ до них, хоча мати дитини повинна надати можливість батьку підтримувати його місце в житті дітей. Крім того відповідачка систематично перешкоджає батьку у спілкуванні із дітьми, не надаючи дітей позивачу в визначені органом опіки та піклування дні. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, батько дітей має бажання приймати участь у їх вихованні, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджає нормальному розвитку останніх, але у зв`язку з виниклими непорозуміннями між батьками дітей щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дітьми, суд з урахуванням інтересів дітей, їх віку має всі підстави для задоволення заявлених позовних вимог. В запереченнях на відповідь на відзив, представник [PERSON] , вказувала, що відсутність доказів притягнення Годдард [PERSON] до відповідальності за вчинення домашнього насильства не є перешкодою для оцінки судом даного факту в межах наявної справи. Крім того діти сторін відвідували дитячого психолога, якому Гарольд вказав, що позивач його вдарив, від чого він заплакав, а [PERSON] повідомила, що їй було страшно, коли позивач бив бабусю, що вона бачила та переживала про те, що батько теж може її побити. Позивач, натомість, намагався поговорити зі своїми дітьми лише 6 разів за 5 місяців, тому відповідачка не чинить перешкоди позивачу в спілкуванні із дітьми. Додавала, що позивач взагалі не розуміє української мови, що може мати негативні наслідки для дітей, тому присутність матері є обов`язковою. Так 4 червня 2023 року під час прогулянки спільна донька під наглядом батька каталась на велосипеді та впала, отримавши травми у вигляді подряпин шкіри. У свою чергу позивач намагався з`ясувати, куди вести дитину та зателефонував своєму лікарю, якому по телефону не зміг пояснити, що трапилось, внаслідок чого відповідачка втрутилась, щоб допомогти. Таким чином існує мовна перешкода. Крім того фактів, які б свідчили про вчинення перешкод відповідачкою у спілкуванні батька з дітьми немає. Таким чином просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог Годдард Джо Роберту повністю. За додатковими поясненнями представника позивача, вбачається, що останній посилався на те, що інформація практичного психолога відносно дітей сторін є некоректною, оскільки не відображає деталей подій, на які нібито вказували психологу діти, що відповідно спростовує негативний вплив батька на своїх дітей. Представник позивача, адвокат Макаренко О. Ю., вказував у суді, що рішення органу опіки не виконується відповідачкою та не влаштовує позивача, бо обмежує його батьківські права щодо способу спілкування із дітьми, оскільки 4 години та один день на тиждень дуже мало для налагодження нормальних стосунків між батьком та дітьми. При цьому батько любить своїх дітей та бажає проводити із ними час, не маючи негативного на них впливу, що відповідатиме інтересам дітей, які таким чином не втратять зв`язок із батьком. Отже, позивач може відводити частіше дітей до секцій, занять. При цьому батько справна сплачує аліменти на утримання дітей відповідачці, маючи пристойний дохід. Враховуючи неприязні стосунки позивача із матір`ю, то зустрічі дітей із батьком слід проводити за відсутності відповідачки. Крім того позивачем створені належні умови для проживання дітей у орендованому ним житловому будинку із затишним двором для відпочинку дітей. Отже, просив суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] також просив суд задовольнити поданий ним позов, оскільки любить своїх дітей та бажає проводити із ними багато часу, оскільки мати фактично не дає можливості спілкуватися із дітьми. Коли діти були маленькими, то він із ними проводив багато часу, доглядаючи за ними. Вказував, що він працює в м. Кривий Ріг, допомагаючи військовим, однак лише діти його тримають у місті, інакше він би вже покинув Україну. Він також придбає речі та одежу дітям окрім сплати аліментів. Зазначав, що він намагався налагодити відносини із відповідачкою після розлучення, однак марно. Вважав, що остання не може змиритися із тим, що він мешкає із іншою жінкою, внаслідок чого вона налаштовує дітей проти нього, блокуючи його спілкування із дітьми через соціальні мережі, внаслідок чого він змушений спілкуватись із дітьми лише по телефону, оскільки у призначений рішенням органу опіки час мати дітей вигадує причини, щоб діти не йшли із ним спілкуватись. Тому бажає бачитись із дітьми 2-3 дні на тиждень без присутності матері, приділяючи їм належну увагу, а також проводити разом із ними свята та відпустку. Додавав, що відвідувати секції дітей він не може, оскільки змінився розклад занять, про який його не повідомляє відповідачка. Визнавав, що донька впала з велосипеду, коли він прогулювався із нею в парку. При цьому оскільки він не добре володіє українською та російською мовами, то йому було складно повідомити про обставини падіння та ушкодження доньки того дня лікарю. Отже, відповідачка порадила повезти дитину сімейному лікарю. Однак це сталось у неділю, тому такого лікаря не було на роботі. Додавав, що у нього немає ключів від під`їзду, де мешкають діти, тому він може їх чекати лише на вулиці, а мати перешкоджає у тому, щоб діти виходили до нього у визначений рішенням органу опіки час. Зазначав, що відповідачка вигадує, що він бив її, дітей чи її мати. При цьому конфлікти в родині були обопільні. Натомість, через вигаданий привід відповідачка зверталась до поліції з метою чинити тиск на нього. Відповідачка [PERSON] вказувала у суді, що батько був відсутній у родині по півроку, коли діти були ще малі. Після розлучення позивач не поздоровляв дітей із днем народження, зокрема, [PERSON] , якій навіть не зателефонував. Додавала, що 2 січня 2023 року позивач побив її матір, що відбулось на очах спільної для сторін доньки, що чув також й [PERSON] . Зауважувала, що позивач неодноразово бив старшого сина, якого їй доводилось захищати, тому їй також припадало за це від позивача. За цим фактом приїздила поліції, а також порушувалось кримінальне провадження. Отже, діти не бажають спілкуватися із батьком за власним бажанням, бо не мають із ним контакту як із батьком, який мало часу приділяв дітям ще до розлучення. Таким чином вона не заважає батьку спілкуватися із дітьми та не налаштовує їх проти позивача, однак діти самі не бажають цього спілкування. Вказувала також, що батько сам свого часу не забажав мати нормальні стосунки із дітьми, внаслідок чого втратив із ними контакт. Вона сама фактично виховувала дітей, а позивача дітям замінили батьки [PERSON] , які допомагають їй виховувати та зрощувати своїх їх. Для дітей зараз створені належні умови для розвитку та зростання. Крім того донька взагалі не розуміє позивача, оскільки не знає англійської мови, а тато не навчив цій мові доньку, яка є меншою за Гарольда та дуже прив`язана до матері. Тому лише старший син більш менш розуміє батька. Додавала, що батько не знає потреб дітей, їх режиму дня, харчування. Крім того мовна перешкода заважає позивачу вчасно та якісно надати медичну допомогу дітям. Старший син ходить до школи, [PERSON] не відвідує дитячий садочок, а обоє дітей відвідують секції. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачки, адвокат Кебкало Т. М., вказувала, що спілкування дітей із батьком на даному етапі без присутності матері не можливе, оскільки діти дуже до неї прив`язані, а із батьком у них немає належної комунікації, діти його стороняться та уникають із ним спілкування, тим більше такий тривалий час бути відірваними від матері та дому, як того бажає позивач, тобто протягом двох з половиною діб. Таким чином позивач не зможе дотримуватися належним чином режиму дня та харчування дітей, оскільки він не готує, а також не готує його цивільна дружина. Додавала, що батько не приймає участі у навчанні дітей, не має належного контакту із ними. Оскільки мати не чинить перешкод у спілкуванні батька із дітьми, то вважала, що немає підстав для перегляду рішення органу опіки та піклування. Зауважувала, що доцільно розпочинати спілкування дітей із позивачем тільки у присутності матері, оскільки діти втратили зв`язок із батьком та не бажають самі йти із ним на контакт. Просила суд у задоволенні позову відмовити, окрім п. 5 позовних вимог [PERSON] . Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, [PERSON] , у судовому засіданні вказувала, що обома батьками дітей створені належні умови для розвитку на виховання дітей. Однак рішенням органу опіки та піклування, виходячи із інтересів дітей, вже було визначено спосіб спілкування батька із дітьми, враховуючи мовну перешкоду у спілкуванні дітей із позивачем, внаслідок чого доцільно проводити зустрічі дітей із позивачем саме в присутності їх матері. Таким просила суд залишити без змін рішення органу опіки та піклування. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 577 від 1 серпня 2014 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 11 квітня 2023 року, яке набуло чинності 12 травня 2023 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1616 від 21 грудня 2016 року, вбачається, що Годдард Гарольд-Роберт народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Також за свідоцтвом про народження, виданим Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1291 від 13 листопада 2018 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Суд встановив, що [PERSON] , громадянин Великобританії, має посвідку на постійне проживання в Україні до 6 лютого 2030 року, який зареєстрований в [ADDRESS] з 19 травня 2020 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання позивача. При цьому [PERSON] орендує житло за договором оренди від 1 липня 2023 року в [ADDRESS] , де створені задовільні умови проживання, в будинку виконаний ремонт, сучасні меблі, побутова техніка, а у підвальному приміщенні облаштоване укриття. В будинку чисто, охайно, в наявності фрукти, овочі, продукти харчування. Для дітей виділена окрема кімната, яка облаштована двома окремими ліжками, диваном, комп`ютером, спортивним обладнанням, у наявності речі для повсякденного користування. Разом з [PERSON] мешкає співмешканка, [PERSON] , яка не заперечує щодо перебування дітей разом із батьком, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 27.04.2023 року, складений спеціалістами служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що вбачається з характеристики від 3 вересня 2023 року Голови квартального комітету № 17 м. Кривий Ріг. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 19.08.2022 року є фізичною особою-підприємцем. Проходження періодичного наркологічного огляду [PERSON] підтверджується довідкою від 1 вересня 2023 року КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги». Надання допомоги [PERSON] військовій частині [NUMBER] засобами цифрової радіостанції, інструктажу для особового складу ВЧ [NUMBER] та ВЧ [NUMBER] підтверджується листом від 03.03.2022 року ВЧ [NUMBER] , чеками придбання радіостанцій, подякою командування ВЧ [NUMBER] й ВЧ [NUMBER] та фото із зображеннями [PERSON] у колі військових. Перерахування позивачем на користь відповідачки коштів 7 листопада 2022 року, 27 листопада 2022 року, 31 січня 2023 року, 2 березня 2023 року, 28 березня 2023 року, 18 квітня 2023 року, 2 травня 2023 року, 15 червня 2023 року, 4 липня 2023 року, 13 вересня 2023 року на утримання дітей підтверджується долученими до справи представником позивача копіями квитанцій АТ «Приватбанк», а також випискою з карткового рахунку [PERSON] у АТ «Приватбанк». Придбання зимових шин на автомобіль Ауді н/з [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] , на суму 57928 грн. позивачем на прохання відповідачки підтверджується долученим до справи чеком від 7 листопада 2022 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Придбання позивачем мобільного телефону, Смартфон Xiaomi Redmi, за 4698 грн. 17 березня 2023 року, шолому для велосипеду 4 червня 2023 року за 1480 грн., бустеру за 3750 грн. 28 травня 2023 року, оплати послуг фітнес центру на суму 450 грн. 11 червня 2023 року та 2 липня 2023 року, придбання літнього взуття на суму 2798 грн. 28 травня 2023 року, відвідування контактного зоопарку «Зверополіс» 25 червня 2023 року, придбання іграшок на суму 281,41 грн. підтверджується чеком ТОВ «Комфі Трейд», квитанцією АТ «Приватбанк», чеками магазину «Антошка», чеками ФОП [PERSON] , чеком № 73776 та чеком від 7 липня 2023 року. Судом також було оглянуто численні фото із зображеннями позивача у колі своїх дітей, Гарольда-Роберта та Джейн-Кетрін, а також їх матері [PERSON] . Також за перепискою сторін, долучену до справи представником позивача, вбачається, що [PERSON] висуває претензії до [PERSON] в приводу відсутності можливості для нього бачитись із дітьми у визначений рішенням органу опіки час по неділях, а також підтверджує намагання батька приймати більш активну участь в спілкування з дітьми шляхом супроводу їх на заняття з Джиу-Джитсу та з танців відповідно. Свідок [PERSON] вказував у судовому засіданні, що знає сторін, у яких був вдома під час перебування їх у шлюбі. Вважав, що у родині сторін все було добре, батько спілкувався та грався із дітьми, яких дуже любить. Востаннє правда навідувався свідок до них восени 2022 року. При цьому свідок вказував, що він не відмічав агресії з боку позивача. Знає, що позивач щиро бажає налагодити постійне спілкування із дітьми, хоча відповідачка чинить у цьому йому перешкоди. Свідок [PERSON] зазначав суду, що він є хрещеним батьком дітей сторін, тому давно знає позивача та відповідачку, у яких він бував вдома до розлучення між ними. Вказував, що [PERSON] є гарною матір`ю, а [PERSON] гарний батько, який ходив із дітьми на вулицю, у парки та без присутності матері коли діти були ще малі. При цьому ознак агресії чи насилля до когось в позивача він не помічав. Зазначав, що [PERSON] створив гарні умови для проживання дітей у нього в дома та на подвір`ї, у благоустрої якого він допомагав позивачу. Вказував, що позивач багато працює, однак він любить своїх дітей, тому хоче із ними проводити більше часу. Додавав, що діти його теж люблять, з якими він добре поводиться. Додавав, що [PERSON] навчає дітей англійської мови, однак після розлучення у позивача немає можливості проводити багато часу із дітьми, в тому числі з метою їх навчання англійської мови. Визнавав при цьому, що ще до розлучення відповідачка телефонувала свідку та казала, що позивач побив її та кидає дітей. Однак він не знає чи це була правда. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає разом із позивачем у фактичних шлюбних відносинах по [ADDRESS] , починаючи з січня 2023 року в комфортабельному будинку із гарним подвір`ям. Так у будинку створені належні умови для перебування дітей, які мають там окрему кімнату, та створені умови для їх ігор на подвір`ї. Вона ж до розлучення сторін деякий час спілкувалась із відповідачкою. Вказувала, що [PERSON] щиро прагне до спілкування зі своїми дітьми, яких дуже любить, оскільки вона бачить як позивач спілкується із дітьми засобами телефонного зв`язку. Однак не завжди йому надають можливість поспілкуватись із дітьми, бо дітей відсторонили від нього. Також позивач намагається спілкуватися із дітьми шляхом відвідування їх секцій, школи та занять. Натомість, вільного спілкування батька із дітьми дуже мало, тому він прагне більшого часу на це. Вказувала, що позивач сам залишався із дітьми на декілька днів без матері та належним чином справлявся зі своїми батьківськими обов`язками, оскільки вона це бачила по відео зв`язку, коли вони ще удвох були колегами по роботі. Вказувала, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні батька із дітьми, через що [PERSON] не вдалось належним чином привітати із днем народження доньку у 2023 році. Додавала, що мати відповідачки не любить позивача та налаштовує дітей проти нього. Заперечувала при цьому, що [PERSON] бив своїх дітей, дружину чи мати [PERSON] Вказувала, натомість, що обидві сторони вживають іноді алкоголь, бо вона їх у такому стані бачила декілька разів на фото та відео. У такому стані одного разу відповідачка повідомила свідку, що бажає вчинити самогубство, бо перебуває у депресії. Вона підтримує свого цивільного чоловіка та не заперечує проти його спілкування із дітьми, в чому вона йому буде сприяти, оскільки сама має молодшого брата. Визнавала, що ані вона, ані [PERSON] не володіють українською чи російською мовами, однак разом навчаються цьому. При цьому старший син позивача трохи володіє англійською мовою, тому зможе допомогти батьку у спілкуванні із молодшою сестрою, [PERSON] . У свою чергу, натомість, за довідкою від 9 вересня 2023 року тренера Годдард Гарольд-Роберта з Джиу-Джитсу вбачається, що на тренування дитину приводять здебільшого мати та бабуся з дідусем. За характеристикою від 11 вересня 2023 року на Годдард Гарольд-Роберта Криворізької гімназії № 93 вбачається, що дитина навчається у 1-А класі, навчанням якої опікується мати, [PERSON] . При цьому батько дитини, [PERSON] , до навчального закладу не приходив. Травмування Годдард Джейн-Кетрін 4 червня 2023 року підтверджується довідкою від 4 червня 2023 року лікаря травматолога, за якою дитина отримала забійні травми перенісся. Також [PERSON] , яка має диплом спеціаліста за кваліфікацією психолога та за інформацією Криворізького ліцею № 71 від 11 вересня 2023 року працює практичним психологом, провела корекційну роботу із [PERSON] , [INFO] , в ході якого дівчинка повідомила, що їй було страшно, коли тато бив бабусю, а також із Годдард Гарольд-Роберт, який повідомив, що він відчував біль, коли його у 4 роки вдарив тато. Наявність кримінального провадження № 12023046730000114 від 3 квітня 2023 року за фактом завдання [PERSON] легких тілесних ушкоджень підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2023 року та постановою прокурора від 25 жовтня 2023 року про скасування постанови про закриття такого кримінального провадження. Свідок [PERSON] зазначила суду, що знає відповідачку з 5-го класу, з якою навчалась разом та жила поруч. Також вона знає після одруження [PERSON] й позивача. Вказувала, що оскільки [PERSON] часто працював, то саме [PERSON] постійно була із дітьми, з якими відповідачці допомагала мати. Хоча вона очевидцем цього не була, однак зі слів своєї дитини, якій таку інформацію повідомили діти сторін, знає, що [PERSON] бив [PERSON] та [PERSON] . Натомість, вказувала, що по телефону [PERSON] їй казала, що позивач б`є її та дітей. При цьому вона бачила на тілі відповідачки деякі синці. Знає, що діти сторін самі не бажають спілкуватися із батьком, хоча їх мати наполягає на такому спілкуванні. Заперечувала зловживання спиртним відповідачкою. Свідок [PERSON] вказувала суду, що є матір`ю [PERSON] , яка одружилась із позивачем, у яких народились двоє діток, які родиною мешкали в однокімнатній квартирі. Зі слів доньки знає, що позивач побив старшого сина та бив її. Також бачила сама як [PERSON] кинув [PERSON] на обох дітей. В цей момент вона перебувала поруч, тому він її вдарив ногою та плюнув в обличчя. Також коли вона висунула претензії до позивача, то він її вдарив головою об двері та ногами побив відповідачку на очах [PERSON] , яка дуже злякалась Донька сторін також дуже переживала, коли тато не привітав її з днем народження. Стверджувала, що вона та відповідачка не заважають батьку спілкуватися із дітьми, однак позивач сам не бажає спілкуватися із ними. Так під час шлюбного життя із [PERSON] він не міг тривалий час бути із дітьми, тому просив з ними побути або мати, або свідка, коли не було поруч відповідачки. Отже, заперечувала, що позивач був тривалий час вдома із дітьми один. Вказувала, що він дав телефон старшому сину, однак не дав телефона доньці, а також не повідомив, яким чином слід таким телефоном користуватися, бо не дав дітям сім-картки. Після розлучення позивач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, припинивши спілкування із дітьми. Таким чином саме позивач створив умови для того, щоб діти не бажали спілкуватися із ним, оскільки батько втратив контакт із ними. Вказувала, що вона із відповідачкою не заперечує проти спілкування батька із дітьми, однак він імпульсивний та не може себе опанувати при дітях, щоб бути стриманішим. Вказувала, що не може позивач порозумітися із [PERSON] , оскільки дитина не знає англійської мови, виключно на якій спілкується батько. Додавала, що [PERSON] потрібен особливий підхід, оскільки дитина дуже прив`язана до матері, яка є вчителем з англійської мови. За висновками судового експерта № 3953-23 від 1 квітня 2024 року, проведеного на виконання ухвали суду, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не сприймає батька Годдард [PERSON] як безпечного дорослого, тому необхідно проведення систематичної роботи психолога з дитиною. За бажанням дитини та забезпечення безпечних умов батьком в подальшому, коли дитина почне сприймати батька як безпечного дорослого, то зустрічі дитини з батьком будуть психологічно безпечними. Також зустрічі батька, Годдард [PERSON] із .донькою, Годдард Джейн- [PERSON] , [INFO] , без присутності на зустрічах матері, [PERSON] , будуть психологічно безпечними. У висновку експерта вказано, що сімейна ситуація, що склалась, негативно впливає на емоційний стан та ознаки благополуччя [PERSON] , [INFO] , через конфлікт між батьками. Індивідуально-психологічні особливості Годдард [PERSON] , а саме: прояви агресії мають негативний вплив на емоційний стан дитини. Водночас індивідуально-психологічні особливості [PERSON] не мають негативного впливу на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. При цьому особливості виховної поведінки [PERSON] у цілому не мають негативного впливу на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. Ознаки «потураючої гіперпротекції», мінімальності батьківських санкцій, розширеної сфери батьківських почуттів та високій рівень симбіозу можуть бути скореговані зверненням до психолога. Судовий експерт зазначив, що сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості Годдард [PERSON] та [PERSON] , особливості їх виховної поведінки не мають негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя доньки, [PERSON] , [INFO] . Експертом припускається, що [PERSON] , [INFO] , міг бути свідком або активним учасником сімейною обговорення конфліктної ситуації, яка склалась. Також відповідне бачення могло бути сформовано дитиною під впливом матері або інших значимих дорослих. При цьому оцінка сімейної ситуації [PERSON] , [INFO] , не має залежності від виливу з боку [PERSON] . Суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За ч. 3 ст. 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основні особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі ч. 1, 2 ст. 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Натомість, мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. При цьому визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини відповідно до ч. 8 ст. 7 СК та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства». Також за ч. 2 ст. 155 СК батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання ж справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року. Так на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 712/10623/17. Отже, наведеним закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про спосіб участі батька чи матері у вихованні дитини, коли її батьки проживають окремо. Внаслідок цього становлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Так Верховним Судом напрацьовані певні базові елементи, які підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини. Зокрема, це індивідуальність дитини, збереження сімейного оточення, підтримка стосунків із батьками, захист і безпека дитини, право на здоров`я, освіту тощо. За ч. 1 ст. 158 СК визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. На підставі рішення від 3 травня 2023 року № 263 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради вбачається, що враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 3 травня 2023 року № 10, виконком районної в місті ради вирішив визначити [PERSON] порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку [ADDRESS] об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх до постійного місця проживання, а зустрічі проводити в громадських місцях під наглядом матері. Також відповідно до рішення від 18 липня 2023 року № 372 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради вбачається, що враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 5 липня 2023 року № 15, виконком районної в місті ради вирішив відмовити позивачу в визначенні йому порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, Годдард Гарольдом-Робертом, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із чинністю рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 03.05.2023 року № 263. Суд вказує, що законами визначено певний порядок вирішення батьками питання участі у виховані дитини. Так, у випадку якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Таким чином, законодавством встановлена варіативність вирішення цього питання, тобто батьки можуть його вирішити у судовому порядку або звернутися до відповідного органу опіки і піклування. Якщо хтось із батьків не погоджується із рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки ч. 3 ст. 159 СК встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 9 червня 2021 року по справі № 370/408/19. Отже, позивач, як батько дітей має право захищати свій інтерес під час судового розгляду за позовом про визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні із дітьми, не ініціюючи позов про оскарження рішення органу опіки та піклування. Відповідно до рішення від 6 вересня 2023 року № 548 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради вбачається, що враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 6 вересня 2023 року № 19, виконком районної в місті ради на виконання ухвали суду від 30 серпня 2023 року вирішив затвердити висновок щодо визначення [PERSON] порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за яким орган опіки та піклування вважав доцільним визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] із дітьми, а саме: кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку [ADDRESS] об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх до постійного місця проживання, а зустрічі проводити в громадських місцях під наглядом матері. При цьому представниками органу опіки та піклування було встановлено, що [PERSON] разом із дітьми Годдард Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін мешкають за адресою: [ADDRESS] , де умови проживання є задовільними та є необхідні речі для повноцінного життя, а для дітей виділена кімната, в якій є окремі зручні ліжка, у кожної дитини є окремий куточок для навчання та гри. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд, натомість, може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ст. 19 СК). Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 25 березня 2020 року по справі № 185/8359/17. Таким чином на підставі наведених норм сімейного законодавства та встановлених обставин справи суд не може повною мірою погодитись із висновками органу опіки та піклування. Так суд за матеріалами справи встановив, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, а відповідачка не сприяє спілкуванню батька з дітьми, які проживають із нею. Таким чином для відновлення порушених прав позивача, який прагне до відновлення повноцінного спілкування зі своїми дітьми, створив належні умови для перебування у нього вдома дітей, характеризується позитивно, маючи достатній дохід та не маючи поганих звичок, суд вважає доцільним розширити спосіб спілкування батька зі своїми дітьми, порівняно із тим, що був йому визначений рішенням виконкому районної в місті ради 3 травня 2023 року та продубльований у висновку органу опіки і піклування від 6 вересня 2023 року. При цьому, враховуючи доведені у судовому засіданні перешкоди у вільному спілкуванні [PERSON] із його дітьми, зумовлені конфліктною ситуацією між сторонами, відсутністю належного контакту між батьком та його дітьми, провину за що не можна покладати лише на [PERSON] , оскільки відповідачка належним чином не сприяла у відновленні такого контакту дітей із батьком, то суд вважає можливим усунути такі перешкоди з боку матері малолітніх дітей, з якою вони мешкають, шляхом визначення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з Гарольд-Робертом та Джей-Кетрін, встановивши систематичний порядок побачень батька з дітьми із дотриманням режиму дня, харчування, догляду та лікування дітей. Натомість, відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності. Тлумачення вказаної норми свідчить, що законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так й за присутності дитини. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 червня 2022 року по справі № 753/23626/17. В судовому засіданні було на підставі свідчень [PERSON] та [PERSON] , а також інформації психолога [PERSON] та висновку судового експерта від 1 квітня 2024 року в сукупності доведено, що діти сторін були свідками агресії з боку їх батька відносно близьких для них членів родини. Суд зауважує, що досліджені докази по справі дають підстави для висновку про те, що конфліктна ситуація, яка виникла та тривалий час існує між батьками малолітніх дітей, зокрема, була зумовлена поведінкою позивача, яка негативно вплинула на стан малолітнього Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки, що було встановлено висновком судового експерта від 1 квітня 2024 року. Крім того суд враховує, що малолітня Джейн-Кетрін дуже сором`язлива дівчинка та сильно прив`язана до своєї матері, враховуючи, що дитина не відвідує дитячий садочок. Таким чином суд зазначає, враховуючи психоемоційний стан дітей, що визначення тривалих періодів, не менше двох тижнів на рік, перебування дітей із батьком у період канікул, про що просить позивач, на даний час суперечитиме інтересам дітей сторін, доки між батьком та його дітьми існують психоемоційні перешкоди, внаслідок чого в цій частині позовних вимог слід відмовити. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом в постанові від 8 грудня 2022 року по справі № 753/23626/17. Крім цього суд враховує тривалість позбавлення в належному обсязі спілкування батька із дітьми, протягом півтора роки, з часу окремого проживання дітей від позивача. Також судом враховано існування мовної перешкоди у спілкуванні позивача із дітьми, особливо із молодшою донькою, враховуючи, що [PERSON] лише трохи може розуміти російську мову, а розмовляє на англійській мові, а його старший син, Гарольд-Роберт, лише трохи розуміє англійську мову. Натомість, [PERSON] взагалі не розуміє англійської мови. В цьому сенсі суд також врахував, що за висновком експерта № 3953-23 малолітній Гарольд-Роберт не сприймає свого батька як безпечного дорослого. Таким чином, на підставі переліченого та враховуючи вік дітей, їх психоемоційний стан, прив`язаність до матері, виходячи із якнайкращих інтересів дітей, задля забезпечення безпечних умов спілкування дітей із батьком таке спілкування на думку суду на початковому етапі слід проводити саме у присутності матері дітей, [PERSON] . Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом в постанові від 29 липня 2021 року по справі № 758/5545/18. При цьому суд вважає, що у даному випадку шестимісячний період буде достатнім для того, щоб діти почали сприймати свого батька як безпечного дорослого, між ними із позивачем утворився сталий психоемоційний зв`язок, внаслідок чого у подальшому спілкування між дітьми та їх батьком на переконання суду можна проводити без участі відповідачки, матері дітей. Крім того суд не приймає до уваги посилання представника позивача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 11 грудня 2019 року по справі № 753/15487/18, оскільки обставини даної справи відрізняються від обставин справи, яка перебувала на розгляді Верховного Суду, який дійшов висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері. Таким чином, враховуючи викладене, на переконання суду тривале залишення дітей із батьком, як того просить позивач, з 19-00 год. кожної п`ятниці до 19-00 год. кожної неділі, не відповідатиме інтересам дітей та буде обтяжливим для дітей, які будуть відірвані на значний проміжок часу від сприятливого для них середовища, повною мірою не розуміючи свого батька, який, у свою чергу, тривалий час був позбавлений можливості приймати активну участь у вихованні дітей, враховуючи також право матері дітей на дозвілля із ними у неробочі дні. Отже, на переконання суду слід визначити спілкування батька із дітьми у присутності матері (протягом перших шести місяців) наступним чином: кожної неділі на період з 11-00 год. до 17:00 год. за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання. При цьому суд зазначає, що спілкування батька у святкові дні із дітьми є цілком доречним, однак, зазвичай, такі дні є для дітей вкрай емоційно насиченими, а розпорядок дня є інколи непередбачуваним, тому доцільно на переконання суду узгоджувати з матір`ю дітей конкретний проміжок часу спілкування дітей із батьком в такі дні, тривалість якого протягом трьох годин буде відповідати на думку суду інтересам дітей, внаслідок чого в цій частині заявлених вимог [PERSON] слід визначити батьку наступний спосіб його спілкування із дітьми: щорічне спільне святкування 1 січня (Новий рік), 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисників і захисниць України), а також день народження батька (03 січня) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, та у присутності матері дітей (протягом перших шести місяців) за місцем проживання [PERSON] та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання; а також щорічне спільне святкування днів народження Годдард Гарольда-Роберта (07 грудня) та [PERSON] (01 листопада) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, у присутності матері дітей (протягом перших шести місяців) за місцем проживання [PERSON] та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля й відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання. Крім того суд вказує, що бажання позивача приймати участь у спілкуванні із дітьми під час їх шляху на заняття та повернення дітей додому є виправданим, однак у цьому сенсі слід також враховувати графік таких занять та розпорядок дня дітей, їх бажання на спілкування у цей час із батьком, оскільки навчальний процес відрізняється від часу дозвілля. Отже, на переконання суду в цій частині заявлені вимоги позивача слід задовольнити частково, надавши можливість батьку спілкуватися із дітьми наступним чином: відвозити Годдард Гарольда-Роберта та Годдард Джейн-Кетрін згідно їх графіку та згоди на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), та супроводжувати дітей (після закінчення занять) до місця їх проживання. У свою чергу в судовому засіданні сторона відповідачки, [PERSON] , визнала вимоги [PERSON] в частині щоденного не обмеженого спілкування з Годдард Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку, внаслідок чого такі вимоги відповідно підлягають задоволенню судом. Суд при цьому вказує, що з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому зміни як добровільно, так й в судовому порядку встановлений судом по даній праві спосіб участі батька у вихованні його дітей, що буде відповідати їх інтересам.

Outcome: partial