Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у цій справі. Позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», у порядку самопредставництва, котре здійснює Сапіга М.М. , скориставшись засобами поштового зв`язку, 18.04.2024 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві вказаного суду 24.04.2024 року за вх. № 2858, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-112061123 від 01.11.2021 року у загальному розмірі 129 464 грн. 92 коп. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду, у розмірі 3 028 грн., позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» при ухваленні рішення у справі просить покласти на відповідачку [PERSON] Позов ні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2021 року між сторонами у цій справі було підписано заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-112061123 від 01.11.2021 року, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 77 639 грн. 75 коп. на строк - до 01.11.2027 року (72 місяці), під фіксовану процентну ставку 52,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов?язання в порядку та строки, визначенні договором. Відповідно до умов пункту 1.3. вказаного договору, кредитор зобов?язався надати позичальнику кредит в сумі 77 639 грн. 75 коп., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.1. вказаного договору; б) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок з наступним відображенням операції надання кредиту на КР через поточний рахунок в дату надання кредиту (уразі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу). Позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» виконав свої зобов?язання, надавши відповідачці [PERSON] кредитні кошти на поточний рахунок № [NUMBER] у сумі 77 639 грн. 75 коп.. В період воєнного стану за електронним зверненням відповідачки [PERSON] через офіційний сайт позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» в односторонньому порядку за ініціативою вказаного позивача, у зв?язку із несплатою зазначеною відповідачкою прострочених та поточних відсотків за кредитом, такі відсотки були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося видачою кредитних коштів відповідачці [PERSON] . Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без особистого звернення клієнта до відділення банку в період воєнного часу, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідачку [PERSON] в односторонньому порядку за ініціативою банку у порядку встановленому пунктом 1.5 розділу 6 правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», затверджених правлінням АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» 16.09.2013 року. 14.02.2023 року між сторонами у цій справі підписано додаткову угоду № 1, якою вони визнали наявну заборгованість за кредитним договором, ними також було досягнуто домовленість про встановлення терміну погашення кредиту до 01.01.2029 року, про капіталізацю прострочених відсотків у сумі 6 454 грн. 84 коп. та про зменшення розміру щомісячного платежу за кредитом за рахунок часткової капіталізації нарахованих відсотків (збільшення суми кредиту, яке не супроводжується видачою кредитних коштів) відповідно до нового графіку погашення. Зазначена капіталізація частини відсотків відображена у розрахунку «Реструктуризація та Капіталізація» за період 14.02.2023 року по 15.04.2023 року заборгованості. Після цього, сторонами у цій справі підписано додаткову угоду № 1 від 17.07.2023 року, якою вони визнали наявну заборгованість за кредитним договором, між ними також було досягнуто домовленість про встановлення терміну погашення кредиту до 01.07.2029 року, про капіталізацю прострочених відсотків у сумі 15 014 грн. 92 коп. та про зменшення розміру щомісячного платежу за кредитом за рахунок часткової капіталізації нарахованих відсотків (збільшення суми кредиту, яке не супроводжується видачою кредитних коштів) відповідно до нового графіку погашення. Зазначена капіталізація частини відсотків відображена у розрахунку заборгованості «Реструктуризація та Капіталізація» за період з 17.07.2023 року по 27.11.2023 року. Всього у процесі кредитування було капіталізовано простроченої заборгованості у сумі 42 588 грн. 02 коп.. Відповідно до пункту 1.2. розділу І правил, правила застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди. Правила набувають сили у відносинах сторін за договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція правил офіційно оприлюднюється на сайті банку та розміщується у відділеннях банку. Отже, з укладенням заяви-договору із додатком № 1 у позичальника виник обов?язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами договору. Проте, всупереч вимогам пункту 3.2. та пункту 3.3. заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов?язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 27.11.2023 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за заявою-договором складає 129 464 грн., 92 коп. яка складається з: 1) заборгованості за кредитом у розмірі - 115 326 грн. 69 коп., яких прострочено 188 грн. 23 коп.; 2) заборгованість за відсотками у сумі - 14 138 грн. 23 коп., з яких прострочено відсотків 12 132 грн. 49 коп.. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, підсумовує свій позов позивач - АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до неї про захист порушеного права кредитора у зобов`язанні шляхом дострокового стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг не подала, хоча в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 25.04.2024 року вважається їй врученою 24.05.2024 року. Відповідно, відповідачка [PERSON] свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навела. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у порядку самопредставництва, котре здійснює Лозіна О.Ю. , 04.05.2024 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду 08.05.2024 року за вх. № 3190, в якій просив проводити судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», проти заочного розгляду цієї справи не заперечував. Позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у порядку самопредставництва, котре здійснює Лозіна О.Ю. , 11.06.2024 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду 18.06.2024 року за вх. № 4183, в якій повторно просив проводити судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», проти заочного розгляду цієї справи не заперечував. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 25.04.2024 року було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідач ки [PERSON] .. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 25.04.2024 року, з-поміж іншого,вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 23.05.2024 року о 12:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 23.05.2024 року задоволено заяву позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» про судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника, проте судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тобто у зв`язку із .неявкою відповідачки [PERSON] , котра мала місце вперше, без повідомлення нею про причини своєї неявки. Нове судове засідання у цій справі призначено на 27.06.2024 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 27.06.2024 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів). Сторони двічі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази цьому. Суд виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання обох сторін та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів (доказів) та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за пред`явленими вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідачки [PERSON] до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що 01.11.2021 року сторонами у цій справі було підписано заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-112061123, за яким позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» як кредитор надав відповідачці [PERSON] як позичальниці кредит в розмірі 77 639 грн. 75 коп. на строк - до 01.11.2027 року (72 місяці), під фіксовану процентну ставку 52,90 % річних, а остання зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов?язання в порядку та строки, визначенні договором. Відповідно до умов пункту 1.3. вказаного договору, позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» зобов?язався надати відповідачці [PERSON] кредит в сумі 77 639 грн. 75 коп., а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.1. вказаного договору; б) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок з наступним відображенням операції надання кредиту на КР через поточний рахунок в дату надання кредиту (уразі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення операційного часу). Позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» виконав свої зобов?язання, надавши відповідачці [PERSON] кредитні кошти на її поточний рахунок № [NUMBER] , у сумі 77 639 грн. 75 коп.. Згідно з пунктом 3.1. вказаного договору, проценти сплачуються відповідачкою [PERSON] у визначену графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 2.3. вказаного договору. Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до пункту 3.2. вказаного договору, відповідачка [PERSON] здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5. статті 3 розділу 6. Правил. Відповідачка [PERSON] зобов`язана здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у визначену пунктом 2.4. вказаного договору порядку. Якщо дата сплати ануїтетного платежу, не є робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує даті сплати ануїтетного платежу (пункт 3.3. вказаного договору). Згідно з пунктом 3.4. вказаного договору, у визначений пунктом 3.3. строк відповідачка [PERSON] має забезпечити наявність коштів на поточному рахунку для подальшого здійснення позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, пені здійснюється шляхом здійснення позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» договірного списання у визначеному пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення відповідачкою [PERSON] достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» здійснює договірне списання коштів з метою погашення відповідачкою [PERSON] заборгованості за кредитом, погашення відповідачкою [PERSON] заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». Відповідно до пункту 2.6. вказаного договору, його сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. ст. 3 розділу 6. правил обставин дефолту, позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» має право відмовити відповідачці [PERSON] в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банка надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання останньою зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє останній письмове повідомлення. На письмову вимогу позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», відповідачка [PERSON] зобов`язана здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». У разі невиконання цієї вимоги, позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» має право вжити заходи для стягнення заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитом, які не суперечать законодавству України (копія міститься у справі, а. с. 26-30). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.02.2023 року до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-112061123 від 01.11.2021 року, її сторони визнали наявну заборгованість за кредитним договором, між ними також досягнуто домовленість про встановлення терміну погашення кредиту до 01.01.2029 року, про капіталізацію прострочених відсотків у сумі 6 454 грн. 84 коп. та про зменшення розміру щомісячного платежу за кредитом за рахунок часткової капіталізації нарахованих відсотків (збільшення суми кредиту, яке не супроводжується видачою кредитних коштів) відповідно до нового графіку погашення (копія міститься у справі, а. с. 34-36). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 17.07.2023 року до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-112061123 від 01.11.2021 року, її сторони визнали наявну заборгованість за кредитним договором, між ними також досягнуто домовленість про встановлення терміну погашення кредиту до 01.07.2029 року, про капіталізацію прострочених відсотків у сумі 15 014 грн. 92 коп. та про зменшення розміру щомісячного платежу за кредитом за рахунок часткової капіталізації нарахованих відсотків (збільшення суми кредиту, яке не супроводжується видачою кредитних коштів) відповідно до нового графіку погашення (копія міститься у справі, а. с. 37-36). Відповідно до виписки розрахунків заборгованості відповідачки [PERSON] , остання систематично сплачувала платежі, втім не в повній мірі відповідно до графіку платежів погашення, а також іноді пропускаючи обов`язкові платежі (копії містяться у справі, а. с. 24-25 та 43-48). Судом також встановлено, що позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» на адресу відповідачки [PERSON] направив вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором від 28.11.2023 року, про здійснення протягом 30 днів дострокового погашення кредиту в повному обсязі. Дана вимога залишена відповідачкою [PERSON] без належного реагування (копії містяться у справі, а. с. 49-50). Так, станом на 27.11.2023 року, заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за заявою-договором складає 129 464 грн. 92 коп., яка складається з: 1) заборгованості за кредитом у розмірі - 115 326 грн. 69 коп., з яких прострочено 188 грн. 23 коп.; 2) заборгованість за відсотками у сумі - 14 138 грн. 23 коп., з яких прострочено відсотків 12 132 грн. 49 коп.. Відтак, позивач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредит у встановленому заявою-договором, з урахуванням додаткових угод, розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, порушила графік погашення заборгованості, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість. Релевантні норми та джерела права, які застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором про надання банківських послуг, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законами України «Про електронну комерцію», «Про захист прав споживачів», іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Вочевидь, між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим заява-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-112061123 від 01.11.2021 року, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язань перед позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за цим договором щодо погашення заборгованості за графіком платежів, відтак допущену заборгованість нею у встановленому порядку не погашено. З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позов АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до відповідачки [PERSON] про захист порушеного права кредитора у зобов`язанні шляхом дострокового стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 3 028 грн. і підтверджуються платіжною інструкцією № 21368 від 12.04.2024 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь вказаного позивача з відповідачки [PERSON] , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Доказів понесення сторонами цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, її матеріали не містять.

Outcome: approved