Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця х. Ясков Ленінського с/с Менського району померлим; днем смерті [PERSON] вважати день набрання законної сили рішення суду та місцем смерті останнє відоме місце проживання/реєстрації [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . У січні 2006 року [PERSON] пішов з будинку, у якому проживав та зник. На час зникнення [PERSON] було 71 рік, мав вікові проблеми зі здоров`я та вживав алкогольні напої. Заявником здійснювалися заходи з пошуку свого батька, зокрема звертався до лікарень та правоохоронних органів, які виявилися марними, так як батька не вдалося знайти. Через деякий час заявник зрозумів, що його батько помер, оскільки він не повернувся додому та жити йому більше було ніде. Заявник не звертався до нотаріуса для оформлення спадщини, бо із майна його батька мав тільки будинок, який був не оформлений. У травні 2023 року заявник знайшов у будинку батька державний акт на право власності на земельну частку (пай) і вирішив оформити спадкові права на земельну ділянку. Проте для звернення до нотаріуса для оформлення спадщини заявникові необхідне свідоцтво про смерть батька. Тому, з метою належного оформлення своїх спадкових прав, заявник звернувся до суду з завою, в якій просить оголосити його батька померлим. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги з підстав викладених у заяві, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та підтримав заявлені вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №201 від 28.06.2023 Хотуницького старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . З січня 2006 року [PERSON] на території старостату не проживає. Місцезнаходження не відоме. З довідки Корюківскього РВП ГУНП в Чернігівській області від 02.07.2023 №10527/124/44/2023 вбачається, що за фактом зникнення [PERSON] була проведена перевірка час якої встановлено, що останній у січні 2006 році виїхав в невідому напрямку. За заявниками обліками [PERSON] в розшуку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, проведеними заходами місце знаходження його не встановлено. У письмових поясненнях від 10.07.2023 [PERSON] вказала, що все життя проживає в с. Камка та особисто знала [PERSON] У 2006 році (точно місяця не пам`ятає) [PERSON] кудись зник з села. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Згідно зі ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. При цьому заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Беручи до уваги, що відсутні відомості про місце проживання і знаходження [PERSON] з 2006 року і заходи щодо встановлення його місцезнаходження до результатів не призвели, то суд дійшов висновку про наявність визначених ч. 3 ст. 46 ЦК України підстав для оголошення його померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved