Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

18.03.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] [PERSON] [INFO] (далі - Позивач) уклала з [PERSON] [INFO] (далі - Відповідач) договір Позики, за яким: Позивач передав у власність Відповідача грошові кошти в сумі 5 (п`ять) тисяч доларів США, що складало 185 000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підвисання договору, а Відповідач (Позичальник) зобов`язувався повернути Позивачу (Позикодавцю) суму позики в строк до 10.03.2024 року. Відповідно до п. 1 вищезазначеного Договору Позика надавалась Відповідачу двома частинами: 04 квітня 2023 року 2000 (дві тисяч) доларів США, що складало 74 000 (сімдесят чотири тисячі) гривень, 00 коп., за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підписання договору. 01 липня 2023 року 3000 (три тисячі) доларів США, що складало 111 000 (сто одинадцять тисяч) гривень, 00 коп., за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підписання договору. Відповідач склав розписки про отримання грошових коштів в розмірі, який зазначений у цьому пункті, та передав їх Позивачу. Відповідно до п.5-5.1. Договору Позики, договір є процентним. Щомісячний розмір процентів за цим Договором складає 5% від розміру отриманої позики. Сплата процентів здійснюється щомісячно шляхом переказу грошових коштів на банківську карту Позикодавця що зазначена у Договорі не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані. Сплата процентів за неповний календарний місяць не нараховується та не сплачується. За договором Позики, сторонами погоджено строк та місце виконання зобов`язання: до 10 березня 2024 року за місцем проживання Позикодавця за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по сьогоднішній день позики не повернув, на зв`язок не виходить. Розрахунок процентів відповідно до п.5 Договору Позики: 1. 04.04.23-01.07.23 сума позики 74 000 грн. - 3 міс. 5%=3 700 х 3 =11 100 грн. 2. 01.07.23-01.03.24 сума позики 111 000 + 74 000 (вказані вище)=185 000-9 міс. 5% =9 250 х 9 = 83 250 83 250 +11\~100 = 94 350 грн. Отже нараховані проценти складають 94 350 грн. Відповідачем здійснювалась часткова оплата процентів відповідно до банківської виписки, а саме: 10.05.23 - 3810 грн 27.06.23 - 3750 грн 11.07.23 - 3752 грн 02.09.23 - 3760 грн 12.09.23 - 1880 грн 15.09.23 - 3750 грн Відповідачем сплачено відсотків на загальну суму 20 702 грн. 94 350 грн. (нараховані відсотки за Договором) 20 702 грн. (оплачено відповідно до банківської виписки) =73 648 грн., заборгованість по відсоткам. 73 648 грн., відсотки + 185 000 грн, позика =258 648 грн. Ціна позову складає 258 648 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім) гривень, 00 коп. Оскільки, станом на сьогоднішній день сума коштів, отриманих у борг у Позивача, не була повернута Відповідачем, Позивач має право стягнути з Відповідача його борг в судовому порядку. На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму боргу у розмірі 185000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) гривень, 00 коп., проценти за договором позики у розмірі 73 648 (сімдесят три тисячі шістсот сорок вісім )гривень, 00 коп. та судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у справ, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.06.2024 року представник позивача через канцелярію суду зареєстрував заяву. у якій просив здійснювати розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 17.06.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідач відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~від 12.06.2009\~року №\~2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та статті 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 04 квітня 2023 року [PERSON] [INFO] (далі - Позивач) уклала з [PERSON] [INFO] (далі - Відповідач) договір Позики, за яким: Позивач передав у власність Відповідача грошові кошти в сумі 5 (п`ять) тисяч доларів США, що складало 185 000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підвисання договору, а Відповідач (Позичальник) зобов`язувався повернути Позивачу (Позикодавцю) суму позики в строк до 10.03.2024 року. Відповідно до п. 1 вищезазначеного Договору Позика надавалась Відповідачу двома частинами: 04 квітня 2023 року 2000 (дві тисяч) доларів США, що складало 74 000 (сімдесят чотири тисячі) гривень, 00 коп., за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підписання договору. 01 липня 2023 року 3000 (три тисячі) доларів США, що складало 111 000 (сто одинадцять тисяч) гривень, 00 коп., за середнім курсом обміну валют долара США до гривні в банках України на день підписання договору. Відповідач склав розписки про отримання грошових коштів в розмірі, який зазначений у цьому пункті, та передав їх Позивачу. Відповідно до п.5-5.1. Договору Позики, договір є процентним. Щомісячний розмір процентів за цим Договором складає 5% від розміру отриманої позики. Сплата процентів здійснюється щомісячно шляхом переказу грошових коштів на банківську карту Позикодавця що зазначена у Договорі не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані. Сплата процентів за неповний календарний місяць не нараховується та не сплачується. За договором Позики, сторонами погоджено строк та місце виконання зобов`язання: до 10 березня 2024 року за місцем проживання Позикодавця за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по сьогоднішній день позики не повернув, на зв`язок не виходить. Розрахунок процентів відповідно до п.5 Договору Позики: 1. 04.04.23-01.07.23 сума позики 74 000 грн. - 3 міс. 5%=3 700 х 3 =11 100 грн. 2. 01.07.23-01.03.24 сума позики 111 000 + 74 000 (вказані вище)=185 000-9 міс. 5% =9 250 х 9 = 83 250 83 250 +11\~100 = 94 350 грн. Отже нараховані проценти складають 94 350 грн. Відповідачем здійснювалась часткова оплата процентів відповідно до банківської виписки, а саме: 10.05.23 - 3810 грн 27.06.23 - 3750 грн 11.07.23 - 3752 грн 02.09.23 - 3760 грн 12.09.23 - 1880 грн 15.09.23 - 3750 грн Відповідачем сплачено відсотків на загальну суму 20 702 грн. 94 350 грн. (нараховані відсотки за Договором) 20 702 грн. (оплачено відповідно до банківської виписки) =73 648 грн., заборгованість по відсоткам. 73 648 грн., відсотки + 185 000 грн, позика =258\~648 грн. Ціна позову складає 258 648 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім) гривень, 00 коп. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Як закріплено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частинами 2, 3 ст.\~6\~ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст.530\~ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Враховуючи, що відповідач не здійснив належним чином оплату на користь позивача, з нього підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики від 04 квітня 2023 року у розмірі 258\~648 грн. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2586,48 грн.

Outcome: approved