Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Заявленими вимогами позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, оскільки перебуває у відпустці по догляду за спільною дитиною, а отже потребує матеріальної допомоги. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач частково заперечував задоволення вимог, оскільки зможе сплачувати аліменти не у повному обсязі, що заявлено позивачкою. Дослідив матеріали надані сторонами, судом установлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Сторони у справі є громадянами України, мають зареєстровані місця проживання, отримували номери платників податків. Також сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] . Донька сторін має зареєстроване і фактичне місце проживання разом із позивачкою. Відповідач має офіційне працевлаштування де отримує дохід, який у період з січня по березень включно 2024 року склав 107 060,69 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані наступним положеннями законодавства України. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ст. 84 СК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи і вимоги законодавства, якими врегульовано дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом установлено і не спростовувалось учасниками провадження, що сторони перебувають у шлюбі від якого народилась спільна дитина, яка наразі не досягла трирічного віку і проживає разом з позивачкою. Також, визнано відповідачем його можливість утримувати дружину до досягнення трирічного віку дитиною, оскільки він працевлаштований і отримує дохід достатній для цього. Обсяг таких фактичних обставин справи створюють підстави для задоволення заявленого позову, оскільки визначені зазначеним раніше у даному акті матеріальним законом. Вирішуючи питання обсягу аліментів, які слід стягувати суд виходить з наступного. Позивачка просила стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 1\\6 частини заробітку відповідача. Чоловік позивачки просить визначити аліменти у розмірі 1\\10 частини свого заробітку. Виходячи з наданих відповідачем і не спростовуваних позивачкою відомостей, розмір аліментів на дружину, відповідно, просить позивачка і декларує, як можливість сплачувати, відповідач становить 5 947,82 гривень і 3 568,69 гривень. Враховуючи майновий стан відповідача, заявлені вимоги і фактичні обставини справи, суд вирішує стягувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1\\8 частина заробітку (доходу) відповідача. Даного обсягу буде достатньо для забезпечення потреб позивачки і такий розмір здатен сплачувати відповідач. Інші доводи сторін про майнові спори, які виникли за час перебування у шлюбі не мають ніякого значення для вирішення заявлених вимог, а отже судом не наводяться і не аналізуються. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь держави судові витрати за розгляд даної справи, оскільки позивач звільнений від їх сплати відповідно до закону. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial