Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 81 315 грн. 85 коп. та судового збору в розмірі 2422,40 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що на підставі кредитного договору № 2001138042701, укладеного 01.10.2018 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] , останньому видано кредит з кредитним лімітом у сумі 20 000 гривень, який пізніше було збільшено до 50\~000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 01.02.2024 року має заборгованість в розмірі 81\~315, 85 гривень, яка складається із: 49\~990, 52 грн. заборгованість за кредитом; 31\~325, 33 грн. заборгованість за процентами, яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, будь яких клопотань на адресу суду не направив, правом відзиву не скористався. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що [PERSON] було заповнено 01.10.2018 року заяву № 2001138042701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Своїм підписом останній підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування (а.с. 11). Крім того, [PERSON] заповнено паспорт споживчого кредиту в якому зазначено кредитний ліміт 20\~000 грн., процентна ставка фіксована, процентна ставка відсотків річних складає 47, 88 %, реальна річна відсоткова ставка 57, 93%, детально розписано порядок повернення кредиту, строк кредитування 12 місяців (а.с.11 зворотній). Довідкою про збільшення кредитного ліміту встановлено, що по договору № 2001138042701, укладеного 01.10.2018 року, кредитний ліміт було збільшено 03.03.2022 року 50\~000 гривень (а.с. 30). Відповідно до наданою позивачем АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01.02.2024 року має заборгованість в розмірі 81\~315, 85 гривень, яка складається із: 49\~990, 52 грн. заборгованість за кредитом; 31\~325, 33 грн. заборгованість за процентами (а.с. 30 зворотній -34). Доказів на підтвердження спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Випискою по особовому рахунку за період з 01.10.2018 року по 01.02.2024 року встановлено, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами (а.с.35-48) Письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» відповідачу [PERSON] за кредитним договором № 2001138042701 направлялась за вих. № КНО-44.2.2/74 від 01.02.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою та реєстром згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с. 27-29). Однак відповідачем вказана вимога проігнорована. За правилами ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ст. 1056-1 ЦК України\~встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підписавши заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України\~добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, а тому твердження про те, що жодних документів, які б підтверджували погодження із ним істотних умов, він не підписувала, не відповідає фактичним обставинам справи. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, споживче кредитування це правовідносини щодо надання,\~обслуговування\~та повернення споживчого кредиту. За положеннями частини другої ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, у 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало значних змін. До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитом комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001835580201 в частині встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості згідно з Законом України «Про споживче кредитування» був би визнаний недійсним у судовому порядку. Такі умови договору вважалися нікчемними в силу положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка таку плату забороняла та норма якої діяла у відповідній редакції з 16 жовтня 2011 року і до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII. Таким чином, суд вважає позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2422, 40 гривень.

Outcome: approved