Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором найму житла в розмірі 32067,24 грн. Як на підставу позовних вимог вказано, що 12.04.2010 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №155 найму житла в будинках відомчого житлового фонду, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у строкове користування житлове приміщення загальною площею 18 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалась щомісячно до 10 числа звітного місяця і в повному обсязі вносити плату за минулий місяць, за проживання і комунальні послуги. Від виконання взятих на себе за договором зобов`язань відповідач ухиляється не здійснює внесення плати за проживання і комунальні послуги в належному обсязі та в передбачені договором строки. В результаті чого за договором зобов`язань утворився борг у розмірі 20730,52 грн. Крім того, за період з 10.12.2020 по 10.11.2023 відповідачу нараховано 9520,48 грн. інфляційних втрат та 1816,24 грн. трьох відсотків річних. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за останньою відомою адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 12.04.2010 між Госпрозрахунковою житлово-експлуатаційною дільницею Миколаївської облспоживспілки та [PERSON] було укладено Договір №155 найму житла в будинках відомчого житлового фонду, затвердженого Статутом Миколаївської облспоживспілки (далі Договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу та членам її сім`ї в строкове користування житлове приміщення загальною площею 18 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктами 2.2.2, 3.1.1 Договору наймач зобов`язаний щомісячно до 10 числа звітного місяця і в повному обсязі вносити плату за минулий місяць, за проживання і комунальні послуги; наймодавець має право вимагати своєчасної плати за проживання і комунальні послуги. Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про реєстрацію особи №16.27-31415-2024 від 23.04.2024 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позову вбачається, що позивач надає відповідачу комунальні послуги, за які відповідач сплачує несвоєчасно і не в повному обсязі. Так, з 10.12.2020\~по 10.11.2023\~ заборгованість за надані послуги склала: основний борг за надані послуги 20730,52 грн., 9520,48 грн. інфляційних втрат та 1816,24 грн. три відсотки річних. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно пункту 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу комунальні послуги, а відповідач повинна за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач уклала з позивачем Договір №155 найму житла в будинках відомчого житлового фонду, затвердженого Статутом Миколаївської облспоживспілки та є споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , відповідно вона є боржником у зобов`язальних правовідносинах. Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати комунальних послуг та послуг за проживання, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved