Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.07.2005 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаних дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дітей згідно з їх потребами. Тому ці діти потребують матеріального утримання і з боку батька, тобто відповідача, який є працездатним, має дохід, а отже, є спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 5\~000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення останніми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, 09.05.2024 року представник позивача, адвокат Наливайвко С.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її та позивача участі (а.с.36). \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.05.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).\~ Відповідно до даних свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11).\~ Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі \~наведеного, \~враховуючи\~ \~вік дітей\~сторін та\~пов`язані з \~цим витрати \~на їх\~ харчування,\~забезпечення найбільш\~ необхідними речами,\~значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, відсутність в нього на утриманні інших осіб, суд вважає за необхідне визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 3 000 грн., що за вище вказаних обставин відповідатиме вимога розумності та справедливості.\~ Отже, позов підлягає частковому задоволенню.\~ Згідно\~ з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача\~ слід\~ стягнути\~ в\~ дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Позивачем до позовної заяви доказів фактичного понесення цих витрат (квитанція про сплату послуг адвоката як фінансовий документ про прийом грошових коштів чи інший фінансовий документ) суду не надані, тому, суд доходить висновку про відмову у задоволені цих вимог через їх недоведеність. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved