Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У квітні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] : - заборгованість за договором позики № 0975613737 у розмірі 75457,55 грн, з яких: 7318,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 68138, 56 грн - заборгованість за відсотками; - заборгованість за кредитним договором № 2193310 в розмірі 42645,00 грн, з яких: 15000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27645,00 грн - заборгованість за процентами; - заборгованість за кредитним договором № 16448-08/2021 в розмірі 28400,00 грн, з яких: 8000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 20400.00 грн - заборгованість за відсотками; - заборгованість за кредитним договором № 3005003848/720084 в розмірі 14500,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10500,00 грн - заборгованість за відсотками; - заборгованість за кредитним договором № 3005003848/461593 в розмірі 10762, 50 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 7762, 50 грн - заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 0975613737, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 7319 грн стороком на 10 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами на рівні 638,75 річних (1,75 % в день на період дії Акційної пропозиції). Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24 листопада 2022 року укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] 29 липня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2193310, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 15000 грн, шляхом зарахування на її рахунок, зі сплатою 1,90% у межах строку кредитування, зі строком користування 7 днів. 27 червня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] 25 серпня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16448-08/2021, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 8000,00 грн зі строком кредитування на 12 днів, зі сплатою 2,50 % за один день користування кредитом. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] 19 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3005003848/720084, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 4000 грн на строк 15 днів, зі сплатою 2,5% в день, шляхом зарахування коштів на банківську карту. 19 квітня 2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] 23 серпня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3005003848/461593, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 3000 грн на строк 15 днів, зі сплатою 2,5% в день, шляхом зарахування коштів на банківську карту. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами та договорами позики. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 травня 2024 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 28 травня 2024 року. 28 травня 2024 року судове засідання відкладено на підставі клопотання відповідача про перенесення судового засідання, до 25 червня 2024 року. 11 червня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про поновлення строків на подачу відзиву та відзив на позовну заяву, які обгрунтовані наступним. Вказує, що матеріали справи отримані нею 20 квітня 2024 року, після чого вона вимушена звернутися за правничоюю допомогою для написання відзиву. У поданному відзиві стверджує, що договір не підписувала та не брала кредитні зобов`язання на себе. В період з червня по вересень 2021 року невстановлена особа заволодівши її персональними даними відкрила банківські рахунки у декількох фінансових організаціях, про що в Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві відкрито кримінальне провадження. Також вазувала, що фінансові компанії які є первинним кредитором мають незахищений доступ до оформлення кредитів, які не потртебують додаткового ідентифікування особи. Проте відповідно до законодавства та стандартів у сфері фінансових послуг кредитодавець має обов`язок перевіряти достовірність інформації про клієнта, зокрема його персональних даних. Крім того зазначала про нікчемність правочину, з огляду недодерджанням письмової форми. [PERSON] стверджувала, що будь-яких доказів укладення нею договорів кредиту матеріали справи не містять, з наданих позивачем документів вбачається, що жодних належних доказів того, що в данному випадку в якості позичальника виступала саме вона, а не інша особа під її імені, і саме вона ініціювала отримання кредитних коштів, погодила їх умови, суду не надано. Відсутні і докази того, що відповідач через особистий кабінет на веб сайті позивача підтвердила умови отримання кредиту. Позивачем не надано доказів щодо перерахування коштів на рахунок відповідача. Не погоджується і знарахуванням вілдсотків за кредитними договорами, оскільки строк кредитування минув, а новий погоджений строк між стронами відсутній. Заявлені позивачем суми відсотків не грунтуються на умовах договору і на наданому самим же позивачем розрахунку. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості та суми відсотків є правильними. З наведених підстав [PERSON] просила відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволені позову. 17 червня 2024 року представник позивача за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подав відповідь на відзив. Покликались на ст. 204 ЦК України відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не втсановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Вказували, що електронні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договори між [PERSON] та кредитними усчтановами не були би укладені. Представник позивача в судове засідання 25 червня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині поданої позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання 25 червня 2024 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 0975613737. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 19 серпня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0975613737 від 19 серпня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надав згоду на використанні при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Договір позики № 0975613737 від 19 серпня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 8u0v4u. Згідно договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строк користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. За умовами договору відповідач отримала кредитні кошти в сумі 7319 грн стороком на 10 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами на рівні 638,75 річних (1,75 % в день на період дії Акційної пропозиції). Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24 листопада 2022 року укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу № 22/11-22/2 від 24 листопадад 2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 75457,55 грн, з яких: 7318,99 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 68138,56 грн - сума заборгованості за процентами. Судом встановлено, що 29 липня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2193310. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 15000 грн, шляхом зарахування на його рахунок, зі сплатою 1,90% у межах строку кредитування, зі строком користування 7 днів. Кредитний договір № 2193310 від 29 липня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № R 5 9 8. 27 червня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] Відповідно до Реєстру боржників від 27 червня 2022 року до Договору факторингу № № 27062022 від 27 червня 2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 42645,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27645,00 грн - сума заборгованості за процентами. Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16448-08/2021. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти в сумі 8000,00 грн зі строком кредитування на 12 днів, зі сплатою 2,50 % за один день користування кредитом. Кредитний договір № 16448-08/2021 від 25 серпня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 5125. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 18 лютого 2022 року до Договору факторингу № № 18022022 від 18 лютого 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 28400,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20400,00 грн - сума заборгованості за процентами. Судом встановлено, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3005003848/720084. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти в сумі 4000 грн на строк 15 днів, зі сплатою 2,5% в день, шляхом зарахування коштів на банківську карту. Кредитний договір № 3005003848/720084 від 19 серпня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № R98870. 19 квітня 2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу № № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 14500,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн - сума заборгованості за процентами. Судом встановлено, що 23 серпня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3005003848/461593. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти в сумі 3000 грн на строк 15 днів, зі сплатою 2,5% в день, шляхом зарахування коштів на банківську карту. Кредитний договір № 3005003848/461593 від 23 серпня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № R83041. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників і до [PERSON] Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 14500,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн - сума заборгованості за процентами. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639ЦКУкраїни якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі,він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно долучених до матеріалів справи розрахунків [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 0975613737 від 19 серпня 2021року, кредитним договором № 2193310 від 29 липня 2021 року, кредитним договором № 16448-08/2021 від 25 серпня 2021 року, кредитним договором № 3005003848/720084 від 19 серпня 2021 року та кредитним договром № 3005003848/461593 від 23 серпня 2021 року. Доводи наведені відповідачем у відзиві спростовуються наступним. [PERSON] покликаючись на те, що не брала та не підписувала кредитні договори вказує про наявність в Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві відкритого кримінального правопорушення за фактом заволодіння невідомими особами її персональними даними та відкриття банківських рахунків, та пише про те що долучає копію Витягу до матеріалів справи, однак в періеліку додатків він відсутній та не долучений до відзиву. Крім того твердження [PERSON] щодо неукладання нею кредитних договірв спростовуються долученими позивачем до відповіді на відзив виписками по рахунках, з яких вбачається рух коштів та часткове погашення кредиту. Також слід зауважити, що кредитні договори та договори позики укладені шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Вказані договори у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнані, а отже в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Судом перевірені розрахунки заборгованості надані представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконала узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в загальному розмірі 171765,05 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 3028,00 грн.

Outcome: approved