Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк», в особі адвоката Мужика Н.Т., 22.02.2024 звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 501324425 від 26.05.2021 у загальному розмірі 937 809,01 грн, а також судових витрат у розмірі сплаченого судового збору 14 067,14 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 26.05.2021 між акціонерним товариством «Альфа Банк», яке відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 змінило найменування на акціонерне товариство «Сенс Банк», та [PERSON] була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501324425, відповідно до умов якої позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувалась в поряду та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, порушила умови кредитного договору в результаті чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 937809,01 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості. Ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання. 23.04.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому з позовними вимогами до неї відповідач не погодилась та зазначила, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано належного доказу, що підтверджує факт видачі їй кредитних коштів. Також не наданий належний розрахунок заборгованості, в частині нарахованих відсотків. У розрахунку зазначено лише факт наявності заборгованості, однак не відображено зміни розміру заборгованості, тобто будь-якого руху коштів. Одночасно із відзивом на позов від відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 23.04.2024 у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов відмовлено. Цією ухвалою продовжений [PERSON] процесуальний строк для подання відзиву на позов до 23.04.2024. Установлено позивачу Акціонерному товариству «Сенс Банк» строк для подання відповіді на відзив терміном 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Установлено відповідачу [PERSON] процесуальний строк для подання заперечення терміном 15 днів з дня отримання відповіді позивача на відзив на позов. Представник позивача своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. Ухвалою суду від 29.05.2024 підготовче провадження в даній справі було закрите та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якому він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у розмірі 700 000,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом, що нараховані до 24.02.2022 до оголошення в Україні воєнного стану. Також просить суд врахувати її тяжкий матеріальний стан та розстрочити виплату боргу за кредитом на п`ять - шість років. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 26.05.2021 між [PERSON] та акціонерним товариством «Альфа Банк», яке відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 змінило найменування на акціонерне товариство «Сенс Банк», була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 501324425, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, заява (акцепт) № 248.501324425.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 780 000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 25,00 % річних, строк кредиту становить 60 місяців. Дата повернення кредиту зазначена - 26.05.2026. Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії становить сума кредиту до 200 000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 26 % річних та строком дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. Відповідно до оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 501324425 від 26.05.2021. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 780 000,00 грн, строк кредитування - 60 місяців, процентну ставку 25,00 % річних. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.08.2023 за кредитним договором № 501324425 від 26.05.2021 загальна сума заборгованості становить 937 809,01 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 693 842,81 грн, заборгованості по відсотках - 243 966,20 грн. На підтвердження виконання позивачем зобов`язань по кредитному договору № 501324425 від 26.05.2021 представник позивача надав меморіальний ордер № 284812540 від 26.05.2021 про перерахування [PERSON] коштів у розмірі 780 000,00 грн на рахунок відкритий на ім`я відповідача в АТ «Сенс Банк». З виписок по особовим рахунках [PERSON] за період з 26.05.2021 по 06.03.2023 вбачається, що вона користувалась кредитними коштами та вносила платежі на погашення кредиту. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувалась кредитними коштами, що також не заперечує відповідач у судовому засіданні. Проте, умови кредитного договору відповідачем не були виконані, кредитні кошти у встановлені графіком погашення кредиту строки нею не повернуті, що підтверджено виписками по особовому рахунку за період з 26.05.2021 по 06.03.2023. Посилання відповідача на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо стягнення відсотків за користування кредитом, що нараховані до 24.02.2022 у період дії в Україні воєнного стану є помилковим, оскільки положення зазначеного пункту стосуються відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. Таким чином, станом на 23.08.2023 за кредитним договором № 501324425 від 26.05.2021 загальна сума заборгованості становить 937 809,01 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 693 842,81 грн, заборгованості по відсотках - 243 966,20 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками по особовому рахунку. Враховуючи, що відповідач кредитні кошти у встановлені графіком погашення кредиту строки не повернула, чим порушила права позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим суд приймає до уваги заяву відповідача про відстрочку виконання рішення та враховує її тяжкий матеріальний стан, а також ту обставину, що вона самостійно виховує двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. З чоловіком вона розлучена. Колишній чоловік матеріально дітей не утримує. Всі витрати на утримання дітей, в тому числі на навчання, вона несе самостійно. Окрім того, вона як фізична особа-підприємець щомісячно сплачує податки, а також сплачує оренду за договором про суборенду майна, несе витрати за комунальні послуги. Свій тяжкий матеріальний стан відповідач підтвердила відповідними письмовими доказами. На підставі зазначених обставин, відповідно до положень ст. 267 ЦПК України, суд доходить висновку про розстрочку виплати боргу відповідачем терміном на 60 (шістдесят) місяців, надавши їй можливість сплатити борг. Судовий збір у розмірі 14 067,14 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved