Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Короткий зміст заяви. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є двоюрідною сестрою заявниці. Вказує на те, що в [PERSON] , окрім двоюрідних, інших близьких родичів немає. Її батьки померли давно. Чоловіка і дітей у неї не було. Заповіт [PERSON] не залишила. Посилається на те, що у зв?язку викладеним, вона та рідний брат [PERSON] , як найближчі родичі, звернулись до приватного нотаріуса в смт. Берегомет [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці п?ятої черги. Однак, нотаріус повідомив їм про наявність перешкод для оформлення спадщини після [PERSON] у зв?язку із недоведеністю родинних відносин. Зважаючи на те, що у позасудовому порядку вирішити питання щодо встановлення юридичного факту родинних відносин немає, [PERSON] змушена звернутись до суду із даною заявою. Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона, [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.06.2024 року відкрито провадження в цивільній справі № 727/5538/24 та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з?явилася, однак її представником, адвокатом Гереговою Н.І. скеровано до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представником заінтересованої особи - Берегометської селищної ради, [PERSON] , до суду направлено заяву про розгляд справи без участі представника; проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Заінтересована особа [PERSON] скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] також не з`явився у судове засідання, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження мами заявниці вбачається, що вона - [PERSON] , народилась [INFO] . У свідоцтві про шлюб з [PERSON] прізвище мами вказано [PERSON] , але ім?я та дата народження співпадають (а.с.20). У паспорті матері [PERSON] вже з прізвищем після шлюбу з батьком [PERSON] теж вказано ім?я та по-батькові [PERSON] . Також співпадає із свідоцтвом про народження і дата народження - [INFO] (а.с.19). Із свідоцтв про народження [PERSON] (батька померлої [PERSON] ) вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що відповідно зазначено і в свідоцтві про народження матері заявниці. Вищевикладене відповідно підтверджує те, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом і сестрою. Таким чином, з наведеного випливає, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братом і сестрою. Окрім цього, в матеріалах справи містяться письмові заяви [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці, давно знають її родину, та відповідно можуть підтвердити зазначені вище родинні відносини [PERSON] з [PERSON] (а.с.58, 60). Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.05.2024 у справі №713/1422/24 встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.27). Судом крім вищевикладеного також встановлено, що мама [PERSON] - [PERSON] до шлюбу з її батьком - [PERSON] була розлучена і мала прізвище першого чоловіка - [PERSON] . Вказане прізвище вона змінила з [PERSON] на [PERSON] під час одруження з [PERSON] у 1940-1944 році (точна дата не відома). Під час війни [PERSON] загинув. Однак, документи воєнного та післявоєнного періоду нажаль втрачені. Знайти актові записи щодо одруження [PERSON] та [PERSON] , а також про смерть [PERSON] , не вдалося (а.с.22-25). [PERSON] , її рідна сестра [PERSON] та рідний брат [PERSON] , як найближчі родичі, звернулись до приватного нотаріуса в смт. Берегомет [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці п?ятої черги. При цьому, вони вказали, що їхня мама - [PERSON] та батько померлої [PERSON] були рідними братом і сестрою. Однак, нотаріус повідомив їм про наявність перешкод для оформлення спадщини після [PERSON] у зв?язку із недоведеністю родинних відносин, що підтверджується довідкою від 29.05.2024 року (а.с.28). Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). За змістом статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. В судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ №5 від 31.03.1995 р.). Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачачається з матеріалів справи, встановлення судом даного юридичного факту, а саме факту родинних відносин є необхідним для прийняття заявницею спадщини, що відкрилася після смерті її двоюрідної сестри. Судом встановлено, що у померлої [PERSON] , окрім двоюрідних, інших близьких родичів немає. Її батьки померли давно. Чоловіка і дітей у неї не було. Заповіт [PERSON] не залишила. Згідно із ст. 1297 Цивільного кодексу України заявниці, як спадкоємиці, яка приймає спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно було звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що у зв?язку з вищевикладеним, [PERSON] , її рідна сестра [PERSON] та рідний брат [PERSON] , як найближчі родичі, звернулись до приватного нотаріуса в смт. Берегомет [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці п?ятої черги. При цьому, вони вказали, що їхня мама - [PERSON] та батько померлої [PERSON] були рідними братом і сестрою. Однак, нотаріус при розгляді поданих заявницею документів для прийняття спадщини, повідомив їй, що згідно з матеріалами спадкової справи відсутній доказ родинних відносин між нею та померлою [PERSON] . У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі та

Outcome: approved