Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом про визнання виконавчого напису № 4840, вчиненого 14.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4840, вчиненого 14.09.2018р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 79 509,76 грн. Позивачу невідомо змісту виконавчого напису, оскільки він його не отримував, однак вважає, що він міг бути виданий лише щодо одного кредитного договору № 1-132-713 від 10.10.2014 на суму 735 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, так як вчинений нотаріусом на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017 визнаний в судовому порядку нечинним. Позивач вказує на пропуск трирічного строку з дня виникнення права вимоги, оскільки єдиний кредитний договір, за яким міг бути виданий виконавчий напис, був укладений 10.10.2014 року, який діяв до 24.10.2014 року, однак, виконавчий напис вчинено 14.09.2018р., а тому, позивач вважає, що виконавчий напис суперечить положенням ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 3.1.,3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 05.12.2023 прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання (а.с. 26), витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.\~ належним чином завірені матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 4840 від 14.09.2018 року, а також и оригінал виконавчого напису нотаріуса зареєстрований в реєстрі №4840 від 14.09.2018 (а.с. 27-28). Ухвалою судді від 12.02.2024 було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів від 11.01.2024 (а.с. 37-38). 12.01.2024 представник АТ «Сенс Банк» на електронну адресу суду направив клопотання про надання матеріалів позовної заяви (а.с. 39-41). 18.01.2024 від представника відповідача АТ «Сенс Банк» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 45-64). 05.02.2024 на адресу від приватного нотаріуса Гамаль І.М. надійшов лист, в якому зазначено, що копію витребуваного виконавчого напису не має можливості надати, оскільки відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства справи були знищені 12.09.2022, відповідно до Акту № 3 від 27.06.2022 Про вилучення для знищення документів, невнесених до Національного архівного фонду та Протоколу за № 165/10-232 засідання експертної комісії ЦМУ МЮ (м.Київ) від 22.08.2022. Додатково повідомила, що виконавчий напис був вчинений відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 за № 1172, в яку зміни щодо вилучення цього пункту було внесено Постановою № 480 від 19.04.2022 (а.с. 66). 08.02.2024 представник позивача [PERSON] подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 68-70). 13.02.2024 на адресу суду від приватного нотаріусу Гамаль І.М. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 73). 05.03.2024 представник АТ «Сенс Банк» направив на електронну адресу суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с.75-81). 05.03.2024 представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подав клопотання про заміну первісного відповідача належним (а.с. 82-86). Ухвалою суду від 05.03.2024 замінено первісного відповідача\~ АТ «СЕНС БАНК»\~ на належного відповідача - ТОВ «Кредитні ініціативи», залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача приватного виконавця Говорова Павла Володимировича (а.с. 88-89). Ухвалою судді від 01.05.2024 витребувано у приватного виконавця Говорова П.В., ТОВ «Кредитні ініціативи»\~ (належним чином завірену копію виконавчого напису № 4840, вчиненого 14.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 79 509,76 грн, а також документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис (а.с. 105-106). 22.05.2024 на електронну адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Микитин О.С. на підтвердження поважності неподання усіх доказів з матеріалів паперового виконавчого провадження № 57348330 було надано суду копію акту про пожежу від 10.06.2022 та копії фотографічних зображень знищеного офісу, з яких вбачається, що внаслідок військової агресії РФ офіс приватного виконавця Микитин О.С., повністю знищено, у тому числі згоріли всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатури справ, а тому надано наявні матеріали із АСВП. Позивач в судове засідання не з`явився, 19.06.2024 представник позивача [PERSON] подав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подали, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в судове засідання не з`явилась, 31.05.2024 на адресу суду надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи за її відсутності. Третя особа приватний виконавець Говоров Павло Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 03.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57348330 з примусового виконання виконавчого напису № 4840, вчиненого 14.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 79 509,76 грн. Також, приватним виконавцем Говоровим П.В. були винесені: 03.10.2018 постанова про стягнення з боржника основної винагороди; 03.10.2018 постанова про арешт коштів боржника; 03.10.2018 постанова про арешт майна боржника; 05.10.2018 постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В подальшому, постановою про передачу виконавчого провадження від 29.09.2022, у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Говорова П.В., виконавчий напис № 4840 від 14.09.2018 передано приватному виконавцю Микитин О.С., яка постановою від 30.09.2022 прийняла вказане виконавче провадження №57348330. Суд неодноразово витребовував копію виконавчого напису № 4840, вчиненого 14.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., однак ухвала суду залишилась не виконаною, матеріали справи не містять копію оскаржуваного виконавчого напису. При цьому, суд враховує, що матеріали справи містять відомості про перебування на виконанні оспорюваного виконавчого напису, а також відповідь приватного нотаріуса Гамаль І.М. за вих. № 22/01-16, у якій вона констатувала вчинення виконавчого напису, згідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 за № 1172, в яку зміни щодо вилучення цього пункту було внесено Постановою № 480 від 19.04.2022 (а.с. 66). Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, що стверджується листом за вих. № 22/01-16 приватного нотаріуса Гамаль І.М. (а.с.66). Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за кредитними договорами, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, в постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція було висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу. Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Говорову П.В., для вчинення виконавчого напису стягувачем були надані: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення боржника про борг. Матеріали справи не містять копію кредитного договору, а позивач вказує, що мав місце лише один кредитний договір від 10.10.2014, який діяв до 24.10.2014, а виконавчий напис, вчинений 14.09.2018, тобто із пропуском трирічного строку, в підтвердження чого надав витяг з сайту «Українське бюро кредитних історій» (а.с. 9-13). Натомість, у відзиві на позовну заяву первісний відповідач АТ «Сенс Банк» зазначив, що між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «Сенс Банк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 2 від 25.03.2019, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі до [PERSON] за договором кредиту від 26.06.2013р. В ході розгляду справи ані відповідачем, ані третіми особами не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості, окрім того матеріали справи не містять копію кредитного договору. Суду не надано доказів, що боржник [PERSON] був повідомлений за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. За змістом ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості, виконавчий напис вчинено відносно не посвідченого нотаріально кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по відшкодуванню суми судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1211,20 грн. - за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved