Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

15 травня 2024 року позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі Позивач, АТ «Сенс Банк», Банк), через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості у розмірі 162733,18 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 лютого 2022 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» (найменування якого змінено на АТ «Сенс Банк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022) угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501427761(далі- Кредитний договір), відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші, передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Вказав, що умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту. Зазначив, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 162733,18 гривень, яку Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь. Також, просить стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень. 23 травня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, розгляд справи призначено на 11 червня 2024 року, який в подальшому було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501427761, в якій [PERSON] пропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та банком. В зазначеному договору [PERSON] пропонував Банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні із максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., сума доступного кредиту на момент складення оферти 126 000 грн., процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою пропонував встановити у розмірі 35 % річних, тип процентної ставки фіксована. Також пропонував щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , згідно з умовами договору. У свою чергу АТ «Альфа-Банк» акцептувало оферту [PERSON] 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, наданим позивачем, і який не оспорюється відповідачем, станом на 31 серпня 2023 року загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №501427761 становить 162733,18 грн. У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором від №501427761 у розмірі 162733,18 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~зверненні до\~суду із\~даним позовом понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved