Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

07 березня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії №555189648870 (пролонгація) в розмірі 31208,80 грн., а також понесені судові витрати. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 03.06.2023 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» договір кредитної лінії №555189648870, у подальшому 18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором кредитної лінії №555189648870, укладеним між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС". У позовній заяві позивач стверджує, що оскільки відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, то відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №555189648870 в сумі 31208,80 грн, з яких 12000 грн заборгованість за сумою позики, 19208,80 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 10:30 год. 16 квітня 2024 року. 16 квітня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 27 травня 2024 року о 10:30 год. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому вказано, що судова повістка на ім`я [PERSON] вручена члену родини 26 березня та 01 травня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. 24 квітня 2024 року відповідач був додатково повідомлений про призначення розгляду справи №570/1114/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 10 год. 30 хв. 27 травня 2024 року. 27 травня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 19 червня 2024 року о 09:00 год. 10 червня 2024 року відповідач був додатково повідомлений про призначення розгляду справи №570/1114/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 09 год. 00 хв. 19 червня 2024 року. У судове засідання 19 червня 2024 року сторони не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Клопотань від відповідача про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, яке міститься у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 03.06.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису укладений Договір кредитної лінії № 555189648870, на підставі якого Товариство надало позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 12 000,00 грн., зі строком кредитування 60 днів, датою повернення кредиту 01.08.2023 року, заявлений строк кредитування 30 днів; стандартна процентна ставка 990,00% річних за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 438,00% річних. Відповідно до п. 3.10 Договору, за користування кредитом протягом заявленого строку 30 календарних днів користування кредитом з 03.06.2023 року по 02.07.2023 року вартість кредиту складає 4320,00 грн. проценти за користування кредитом; за користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування кредитом з 03.07.2023 року і до 01.08.2023 року останнього дня строку кредитування вартість кредиту складає 12 000,00 грн. тіло кредиту та 9764,40 грн. проценти за користування кредитом. 18 грудня 2023 року ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого клієнт (первісний кредитор) зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 113637981,90 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18 грудня 2023 року у вказаному реєстрі передано заборгованість [PERSON] за договором № 555189648870 на загальну суму 31208,80 грн, з яких 12000 грн заборгованість за сумою позики, 19208,80 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, відповідач станом на 21.02.2024 має заборгованість перед позивачем на загальну суму 31208,80 грн, з яких 12000 грн заборгованість по тілу кредиту, 19208,80 грн заборгованість за відсотками. Доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі відповідач суду не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст.509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст.1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5 ст.11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч.8 ст.11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст.1 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.Закону України "Про електронну комерцію"). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» виконало у повному обсязі, надавши кредит в межах кредитної лінії в розмірі 12000 грн. Відступлення ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» свого права грошової вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до [PERSON] підтверджується наявними у справі доказами. Натомість, доказів повернення отриманого кредиту ані первісному кредитору ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», ані новому кредитору ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду із позовною заявою. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У матеріалах справи наявний договір № 15-02/2024 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», згідно якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Платіжною інструкцією №858 від 26 лютого 2024 року підтверджується, що за надання правової допомоги згідно договору №15-02/2024 від 15 лютого 2024 року про надання правової допомоги ТОВ "Факторинг Партнерс" перерахувало адвокатському об`єднанню "Лігал Ассістанс" 36000,00 грн. Відповідно до заявки на надання правничої допомоги № 25 від 22 лютого 2024 року між сторонами погоджено надання наступних правових (юридичних послуг) по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Згідно витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року, підписаного між сторонами 22 лютого 2024 року вбачається, що адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. погодили з ТОВ "Факторинг Партнерс" надання наступних правових послуг у відповідності до заявок за наступним списком: 3000 грн. за надання усної консультації з вивчення документів та 6000 грн. за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року та акт № 1 про надання юридичної допомоги від 09 квітня 2024 року є достатньою підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 4, 5 ст.\~137\~ЦПК України щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе з урахуванням складності справи, обсягу виконаних робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, ціни позову, наявність значної судової практики за вказаною категорією справ, розгляду судом справи без участі сторін, \~ зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 6 000 грн. Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь "Факторинг Партнерс" у розмірі 6 000 грн.

Outcome: approved