Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017 в сумі 48 647,81 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 400 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 3 028,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що 30.05.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0475/82/0317185, відповідно до якого з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний надати клієнту кошти в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених у договорі. Розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає 4 800 грн. В подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 1 Договору. Відповідно до умов кредитного договору з дати встановлення кредитного ліміту Строк кредиту сторонами погоджено у 48 місяців, що починається з 30.05.2017 по 30.05.2021 (дата повного погашення кредиту). Проценти за користування кредитом\~становлять 45 % річних. Посилався, що факт надання банком відповідачу [PERSON] кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору від 30.05.2017 підтверджується випискою по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, банк виконав свого зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Позичальник, всупереч умовам кредитного договору припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме, припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору. Зазначив, що 20.12.2022 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі, за кредитним договором №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 48\~647,81 грн., з яких: 40\~439,00 грн.\~- сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 6\~754,22 грн. -\~сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 454,59 грн.\~- сума заборгованості за відсотками. Посилаючись, що після відступлення права вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у пред`явленому позові просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки та трекінгом відправлення Укрпошти №0600272265078, з якого вбачається, що судова повістка повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач до суду не надав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно достатті 280\~ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 30.05.2017 [PERSON] звернувся до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на оотримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», в якій прохав надати йому кредит з сумою ліміту 4800 грн.; термін 48 міс.; тарифна модель: ТМ «Кредитна картка «Хочу - картку»; платіжна картка: MasterCard Standart. 30.05.2017 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0475/82/0317185, відповідно до якого з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР. Також договором встановлено, що на дату укладення договору розмір поточного ліміту кредиту складає 4 800 грн., з максимальним лімітом, який відповідно до умов Кредитного договору стоновить 200\~000,00 (п.п. 1.2., 1.3 Договору). Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 30.05.2017 (дата початку кредиту) по 30.05.2021 (дата закінчення строку користування кредитом) (п.п. 1.4. Договору). Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 45% річних. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом 45 % річних (п.п. 1.5, 1.6 Договору). При цьому згідно підпункту 1.13 кредитного договору вбачається, що клієнт має право отримати кредит протягом встановленого пунктом 1.4 договору строку користування кредитом. Без укладення додаткових угод до договору, банк має право подовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Також п.1.14 Договору визначено, що розрахунок сукупної вартості кредиту з урахуванням суми кредиту, орієнтованого характеру операцій по КР клієнта з ПК наведено в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. При цьому з додатку №1 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017, підписаного 30.05.2017 відповідачем [PERSON] вбачається, що сума поточного ліміту кредиту згідно договору 4800 грн.; строк кредиту (міс): 48; процентна ставка при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду: 45,0%; дата щомісячного платежу 20 число кожного місяця; розмір щомісячно нарахованих процентів за кредитом: при користуванні кредитосм поза межами пільгового періоду 183,45, при користуванні кредитом в межах пільгового періоду 0,00; розмір щомісячного платежу 5%, за умови користування кредитом в межах пільгового періоду 240, 00грн., за умови користування кредитом прза межами пільгового періоду 582,45 грн.; страховий платіж: розмір щомісячного стрвахового платежу 33,60 грн., штраф (нараховується на суму простроченого щомісячного платежу) 1% (мін. 50 грн.); форма погашення кредиту поповнення КР. Також матеріали справи містять довідку про умови кредитування та орієнтовну суму вартості кредиту по продукту «Кредитна картка «Хочу картка»/» «Кредитна карткаWorld»/ «Кредитна картка Базова», підписана [PERSON] . 30.05.2017. Факт надання банком [PERSON] кредитних грошових коштів відповідно до умов Кредитного договору №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017 підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Як зробив висновок Вищий господарський суд України в постанові, прийнятій 06.04.2017 у справі №905/2009/15, банківські виписки - є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору, [PERSON] припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Згідно з розрахунком заборгованості по картковому кредиту № 10/0475/82/0317185 від 30.05.2017 у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 48\~647,81 грн, що складається з: 40\~439,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 6\~754,22 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1\~454,59 грн. сума заборгованості за відсотками. 20.12.2022 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого AT «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. При цьому в розділі 1 Договору визначено, що датою відступлення прав вимоги є дата підписання сторонами відповідного Реєстру (ів) Боржників, з якої до Нового кредитора перходять відповідні права вимоги. Зазначена дата не може передувати даті повного виконання новим кредитором обов`язку сплати первісному кредитору вартості прав вимоги щодо відповідного Реєстру боржників у порядку, пердбаченому п.3.3 цього договору. Також з матерілів справи, а саме платіжної інструкції №512 від 18.04.2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в рахунок оплати загальної вартості потрфеля заборгованості згідно п.3.4 Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 було перераховано АТ «Райффайзен Банк» 2 380 909,48 грн. Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором№010/0475/82/0317185 від 30.05.2017, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». Після відступлення АТ «Райффайзен Банк» ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до [PERSON] , останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ані на рахунок Первісного кредитора, ані на рахунок Нового Кредитора. 23.02.2024 за вих № 1-101425\~ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» направив [PERSON] досудову вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка станом на дату пред`явлення до суду позову відповідачем не виконана. Правилами ст.652 ЦК України\~унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 638\~ЦК України договір\~вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннямист. 129 Конституції України. Відповідно до вимог 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогами ч. 2 ст.78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] не надав доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості. Відповідно до ст.525,526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За умовами ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правилами ч.2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено\~ст. 629 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~статті 617 ЦК України. Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017 року в сумі 48\~647,81 грн., з яких: 40\~439,00 грн. -\~сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 6\~754,22 грн.\~- сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1\~454,59 грн.\~- сума заборгованості за відсотками, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно з вимогами ст.512ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1ст.1077\~ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» від АТ «Райффайзен Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №010/0475/82/0317185 від 30.05.2017. Правилами ст.514 ЦК України\~унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за\~договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516\~ЦК України. Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», ані на рахунки попереднього кредитора - АТ «Райффайзен Банк». Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк», за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Виходячи з того, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови вказаного вище кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 48\~647,81 грн. Що стосується вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то вони також підлягають задоволенню на підставі слідуючого. У відповідності до ч.1\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч.3\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 2\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Як вбачається з матеріалів справи представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у справі № 627/582/24 був адвокат Титаренко Владислав Володимирович, який діяв на підставі ордеру серії АІ № 1607162 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, позивачем надано замовлення № 507 до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року №14/06/2023 від 05.04.2024, з якого вбачається, що клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» передає в роботу матеріали по справі: 010/0475/82/0317185 по [PERSON] ); акт виконаних робіт (надання послуг) до замовлення №507 до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року №14/06/2023 від 05.04.2024, з якого вбачається, що адвокат Титаренко В.В. передав, а клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») прийняв наступні послуги: аналіз судової практики та законодавства 1 година, 400 гривень; аналіз матеріалів, отриманих від клієнта за кредитним договором №010/0475/82/0317185 1 година, 400 гривень; підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду 1 година, 600 гривень; платіжну інструкцію №888 від 08.04.2024 року, згідно якої ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» перерахувала адвокату Титаренко В.В. оплату за послуги з правничої допомоги за замовлення №507 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023 на суму 1 400 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400,00 грн., що відповідає співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Згідно з платіжною інструкцією №844 від 08 квітня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved