Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Представник позивача - адвокат Ганга Д.Г. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 5000 доларів США, що за курсом НБУ становить 181329,50 гривень, пені в розмірі 622,95 грн та судового збору в розмірі 1529,75 грн. Мотивує позов тим, що неповнолітній [PERSON] завдав матеріальної шкоди [PERSON] , яка виразилась у пошкодженні автомобіля марки BMW, модель 323і, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , 1999 року випуску, належного позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] від 18.11.2021, виданого ТСЦ 4841. У подальшому, мати винуватця - відповідач [PERSON] надала позивачу власноручно написану розписку, якою підтвердила завдання її сином шкоди у розмірі 5 тисяч доларів США і зобов`язалась виплатити позивачу суму шкоди до 30.10.2023. Надалі, з метою досудового врегулювання спору, між сторонами укладено письмовий договір про добровільне відшкодування шкоди від 03 листопада 2023 року, який підписано сторонами. Відповідно до п. 1.1. Договору, [PERSON] визнає, що завдав матеріальної шкоди [PERSON] , яка виразилась у пошкодженні автомобіля марки BMW 323і, державний номерний знак [NUMBER] та зобов`язується відшкодувати цю шкоду позивачу. Згідно з п. 1.2. Договору розмір матеріальної шкоди за цим Договором складає - 181 329,5 грн, що на момент укладення цього Договору за офіційним курсом НБУ є еквівалентом суми 5 000,00 доларів США, а станом на 04.01.2024 грошовий еквівалент становить 190600 грн. Відповідно до п. 1.3. Договору сторони підтверджують, що розмір шкоди, який визначений п.1.2. Договору є узгодженим сторонами у добровільному порядку і є таким, що не підлягає додатковому доведенню потерпілим. Згідно з п. 2.1. Договору винуватець зобов`язується сплатити потерпілому грошову суму (матеріальну шкоду), у розмірі, визначеному п.1.2. Договору, готівкою або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок потерпілого, що вказаний у цьому Договорі до 31.12.2023 (включно). Однак відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання. Тому просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 5000 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 04.01.2024 становить 190600 гривень, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання в розмірі 622,95 грн. Також просить відшкодувати понесені судові витрати. Ухвалою від 30.01.2024 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Від представника відповідачів - адвоката Валігури В.В., який діє на підставі ордера ВС № 1273434, 08.04.2024 надійшов до суду відзив на позовну заяву. Заперечує вимоги позивача про стягнення коштів за договором з підстав вчинення під впливом обману. Зазначає, що позивач дійсно деякий час співпрацював за усною домовленістю із [PERSON] по ремонту свого автомобіля. Відповідач проводив ремонтні роботи автомобіля, жодних зауважень до його роботи у позивача не було. Проте, 03.11.2023 позивач під приводом неналежного проведення ремонту та пошкодження його автомобіля неповнолітнім [PERSON] , вчиняючи на останнього психологічний тиск, шляхом обману, змусив [PERSON] та його матір написати розписку на 5000 доларів США, а також договір про добровільне відшкодування цих коштів. Вказує, що позивачем не наведено обставин спричинення пошкодження вказаного автомобіля, не зазначено повний перелік пошкоджень автомобіля та не має доказів пошкодження автомобіля саме неповнолітнім відповідачем. Тому вважає, що розписка та договір є недійсними, оскільки складані недобросовісно зі сторони позивача. Просить в позові відмовити. Ухвалою від 08.04.2024 клопотання представника відповідачів Валігури Віталія Валерійовича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Від представника позивача 17.04.2024 надійшла через систему електронний суд відповідь на відзив, в якій зазначає, що між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість про виконання відповідачем ремонтних робіт автомобіля позивача. Спочатку жодних зауважень до відповідача не було, проте з часом позивач виявив експлуатацію автомобіля відповідачем без дозволу, виявив низку значних пошкоджень автомобіля. Наполягає, що предмет спору є невиконання умов договору, відповідачі [PERSON] та його мати [PERSON] добровільно погодились на складання та підписання розписки та договору добровільного відшкодування, без будь-якого примусу чи обману. Вважає, що викладене у відзиві на позовну заяву не заслуговує на увагу суду. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідачів 14.05.2024 надійшло через систему електронний суд заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивачем перекручені факти, події не відбувались так, як це описує позивач. З наданих позивачем доказів пошкодження автомобіля не можливо встановити чи зробити висновок про те, коли були спричинені вказані пошкодження автомобіля, хто їх спричинив та яка вартість його відновлення. Крім цього, позивач навіть не являється власником даного автомобіля, тому звертатись до суду з вимогою про відшкодування шкоди у нього не має підстав. Ухвалою (протокольною) від 15.05.2024 у клопотанні представника відповідачів Валігури В.В. про призначення автотехнічної експертизи стану автомобіля відмовлено. Від представника позивача 29.05.2024 на адресу суду через систему електронний суд надійшли додаткові пояснення, в яких просить суд виходити зі змісту позовної заяви, а саме, врахувати те, що позивач заявляв позовну вимогу щодо стягнення з відповідачів в тому числі на його користь пені в розмірі 622,95 грн. Просить позов задовольнити і, незважаючи на відсутність конкретизації розміру пені в прохальній частині позову, просить позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Ганга Д.Г., який в інтересах позивача на підставі ордера ВІ № 1189417, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що за усною домовленістю з позивачем погодився на зберігання і удосконалення автомобіля позивача. Він як організатор перегонів домовлявся зі майстрами на СТО, зі зварювальниками, іншими майстрами, самостійно ремонтував автомобіль позивача, відвозив на ремонтні роботи, їздив на сервіс, тестував автомобіль, замовляв і придбавав запчастини, шини, зберігав автомобіль позивача. В подальшому при зустрічі позивач став йому висувати претензії стосовно неналежної якості ремонту автомобіля, використання авто на дрифт таксі задля збору коштів на ЗСУ, стали виникати інші претензії від позивача з приводу відсутності певних запчастин до авто, рукавиць, інструментів, неналежного стану автомобіля. Визнав, що позивач забороняв йому керувати автомобілем у дрифт таксі у відсутність позивача, про власну легковажність при експлуатації машини, про несвоєчасність доставки шин, про зникнення певних інструментів. Також визнав, що був присутній на СТО під час огляду автомобіля, котрий знаходився в його розпорядженні, не заперечував перелік запчастин, необхідних для відновлення автомобіля, сподівався, що в майбутньому знайде покупця і відшкодує позивачу завдану шкоду. Пояснив, що не повідомляв позивача про свій вік, його матір писала розписку, а через деякий час позивач передав договір з м.Києва їм для підписання, який ним і його матір`ю був підписаний і повернутий позивачу. В правоохоронні органи, до юристів не звертались, оскільки він вважає, що шкода позивачу не завдана. Представник відповідачів - адвокат Валігур В.В., який діє на підставі ордера ВС № 1273434, в судовому засіданні у вступному слові позовні вимоги заперечив, просить в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] власноручно написала розписку, якою підтвердила завдання її сином шкоди [PERSON] у розмірі 5 тисяч доларів США і зобов`язалась виплатити суму шкоди до 30.10.2023. З`ясовано, що між сторонами укладено договір про добровільне відшкодування шкоди від 03 листопада 2023 року, який підписано [PERSON] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , як законним представником. Відповідно до п. 1.1. Договору винуватець визнає, що завдав матеріальної шкоди потерпілому, яка виразилась у пошкодженні винуватцем автомобіля потерпілого - марки BMW, модель 323і, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , 1999 року випуску, належного згідно з свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] від 18.11.2021, виданого ТСЦ 4841, та зобов`язується відшкодувати цю шкоду потерпілому. Згідно з п. 1.2. Договору розмір матеріальної шкоди складає 181 329,5 грн, що на момент укладення цього Договору за офіційним курсом НБУ є еквівалентом суми 5 000 доларів США. Відповідно до п. 1.3. Договору сторони підтвердили, що розмір шкоди, який визначений п.1.2. Договору є узгодженим сторонами у добровільному порядку, і є таким, що не підлягає додатковому доведенню потерпілим. Згідно з п. 2.1. Договору винуватець зобов`язується сплатити потерпілому грошову суму (матеріальну шкоду), у розмірі, визначеному п.1.2. Договору, готівкою або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок потерпілого, що вказаний у цьому Договорі, до 31.12.2023 року (включно). Відповідно до п. 2.2. Договору винуватець зобов`язується сплатити потерпілому суму грошових коштів (матеріальну шкоду) в українській гривні, яка на день сплати відповідно до офіційного курсу долара США до української гривні буде еквівалентною сумі доларів США, зазначеній в п. 1.2 цього Договору. Згідно з п. 2.3. Договору сторони домовились, що у разі відсутності у винуватця майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, його законним представником. Відповідно до п. 2.4. Договору обов`язок законного представника відшкодувати шкоду замість винуватця, припиняється після досягнення ним повноліття або коли він до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Відповідно до п. 3.3. Договору, з огляду на те, що винуватець є неповнолітньою особою, то даний Договір також підписується його матір`ю - законним представником, одним із батьків, оскільки другий з батьків - батько [PERSON] помер [INFO] . Підпис законного представника у Договорі свідчить про наявність згоди батьків на укладення неповнолітнім винуватцем цього Договору. Згідно з п. 3.4. Договору, укладаючи цей Договір, сторони підтверджують, що він укладений у добровільному порядку, його умови є зрозумілими, відповідають волевиявленню сторін та породжують правові наслідки, які відповідають інтересам сторін, а також не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , 1999 року випуску. На час розгляду справи автомобіль позивачем відчужений. Встановлено, що після закінчення строку повернення коштів 31.12.2023, відповідачі не виконали грошове зобов`язання за Договором, кошти позивачу не повернули. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У нашому випадку, сторони у добровільному порядку уклали Договір про відшкодування шкоди, яким визнали факт завдання потерпілому шкоди, вину винуватця, розмір шкоди, порядок та строки її відшкодування. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд із належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Таким чином, з моменту закінчення строку виконання договору, а саме починаючи з 01.01.2024 відповідачами допущено прострочення виконання грошового зобов`язання. Станом на вказану дату розмір матеріальної шкоди складає 190600 грн, що за офіційним курсом НБУ є еквівалентом суми 5 000 доларів СШАі така сума підлягає до відшкодування. У частині 2 статті 533 Цивільного кодексу України зазначається, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України). Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Встановлено, що договором про добровільне відшкодування шкоди від 03 листопада 2023 року, укладеним між сторонами, врегульовано порядок відшкодування шкоди відповідачами. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. Слід також наголосити, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи наявні докази, суд дотримуючись норм національного законодавства та практики Європейського суду, яка висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини, а саме у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Верховний Суд в постанові від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц зазначив, що процесуальний обов`язком суду є належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок. Зважаючи на викладене, доводи представника відповідачів про укладення і підписання договору внаслідок обману не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не заслуговують на увагу суду. Суд вважає доведеним факт існування між позивачем та відповідачем договору зберігання автомобіля ВМВ, оскільки позивач проживає у м.Києві, а відповідач погодився зберігати автомобіль у м.Львові, існування усних домовленостей на ремонт та обслуговування автомобіля, належного позивачу силами відповідача. Також встановлено, що відповідач погодився на свій ризик звертатись до фахівців виконувати певну роботу по ремонту автомобіля, звертатися на СТО за завданням другої сторони (замовника), а позивач як замовник оплачував виконану роботу. Також з`ясовано, що відповідач за кошти позивача придбавав запчастини, шини, при цьому, використовував автомобіль позивача без його дозволу на дрифт таксі, на перегонах, застосовував агресивну їзду, внаслідок чого стан автомобіля ВМW погіршився, вартість завданої шкоди визначена фахівцями на СТО, під час огляду автомобіля відповідач був присутній і не висловлював жодних зауважень. Судом з`ясовано, що розмір завданої шкоди сторони визнали, підписали договір про добровільне відшкодування. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача, з вини якого позивачу завдана шкода в розмірі, про який сторони домовились в договорі, який є дійсним. Встановлено, що відповідач [PERSON] на час розгляду справи є неповнолітнім, досягне повноліття [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до ст. 1179 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 Цивільного кодексу України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Частиною 2 статті 1179 ЦК України перебачено, що батьки несуть субсидіарну (додаткову) відповідальність за шкоду завдану їх неповнолітньою дитиною, про що обумовлено у вказаному договорі. Підсумовуючи викладене, те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, тому позов підлягає до задоволення і відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 5000 доларів США (станом на 04.01.2024 становить 190600 грн), пеню в розмірі 622,95 грн, а в разі відсутності у неповнолітнього доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає або в повному обсязі з його матері відповідача [PERSON] , з припиненням цього обов`язку матері по досягненню [PERSON] повноліття. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1529,75 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі статей 509, 524, 530, 533, 546, 626, 627, 1166, 1179 ЦК України,

Outcome: approved