Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Одеського виконавчого округу Парфьонов Г.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у червні 2023 року вона дізналася про те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Одеського виконавчого округу Парфьонова Г.В. перебуває на виконанні виконавчий напис та з її банківських рахунків стягуються грошові кошти. Підставою стягнення є те, що приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Парфьоновим Г.В. 21.07.2020 року було відкрито виконавче провадження №62632066 за виконавчим написом, вчиненим за заявою АТ «Ідея Банк». Позивачка вказує, що не погоджується із виконавчим написом, оскільки в неї відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем, а вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому, як наслідок, не підлягає виконанню, оскільки жодної вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та можливе стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, позивачка не отримувала. Також, ніяких коштів від відповідача по справі на свої розрахункові рахунки в банківських установах позивачка не отримувала. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, тому він є таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, просить суд визнати виконавчий напис №1385, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30.06.2020 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на свою користь з відповідача судові витрати. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11.08.2023 року надав суду відзив на позовну заяву (а.с.17-21), у якому вказав, що АТ «Ідея Банк» не погоджується з даним позовом, вважає його безпідставним та необґрунтованим, натомість, виконавчий напис №1385, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30.06.2020 року вважає таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Щодо дійсних обставин справи вказав, що 06.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 262.00301.004499025 (надалі - Кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. АТ «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки згідно з Кредитним договором. З іншої сторони, [PERSON] , як Позичальник згідно з умовами Кредитного договору власних зобов`язань не виконувала, внаслідок чого станом на 12.05.2020 року у неї утворилася заборгованість за таким Кредитним договором у розмірі 65667,38 грн., з яких: строковий основний борг - 35788,53 грн.; прострочений основний борг - 9476,98 грн.; прострочені проценти - 5076,38 грн.; строкові проценти - 110,76 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту - 1164,98 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту - 12734,74 грн.; пеня - 1315,01 грн. Пеня за несвоєчасне погашення платежів за кредитним договором нарахована відповідачу по 29.02.2020 року включно, адже починаючи з 01.03.2020 року по 30.06.2023 рік, в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України по всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), їх нарахування було припинено на виконання вимог пункту 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з вказаним вище на адресу Боржника Кредитором було надіслано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості, які були залишені нею без задоволення. На виконання вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу необхідні документи для вчинення ним 30.06.2020 року виконавчого напису №1385. Такі документи цілком підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості, приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис про стягнення з [PERSON] 65667,38 грн. боргу за кредитним договором та 1900,00 грн. витрат на його вчинення, разом 67567,38 грн. Боржниці було відомо про кредитну заборгованість, її розмір та структуру, проте, станом на день вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, чи раніше, нею не було вчинено жодних дій з метою оскарження сум заборгованості в судовому / позасудовому порядку. Таким чином, в кредитора виникло право вимагати виконання обов`язків боржника, передбачених договором, в тому числі й право на примусове стягнення боргу у будь який час, це право виникає до тих пір доки договір є чинним. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Одеського виконавчого округу Парфьонов Г.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1385, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору №Z62.00301.004499025 від 06.11.2018 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 06.10.2019 року. Запропоновано задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк» та стягнути з [PERSON] не виплачені в строк грошові кошти за період з 06.11.2019 року по 12.05.2020 року включно у розмірі 67567,38 грн. (а.с.43). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 21.07.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису №1385, вчиненого 30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості відкрито виконавче провадження №62632066 (а.с.8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 24.07.2020 року звернуто стягнення на дохід боржника [PERSON] (а.с.10). Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 25.05.2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також, кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.9). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач АТ «Ідея Банк» не надав суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач АТ «Ідея Банк» доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду не надав. В своєму відзиві представник відповідача зазначив, що [PERSON] зупинив свою нотаріальну діяльність, підтвердженням чого є наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 30.06.2021 року №1075/6 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.», з якого вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зупинив нотаріальну діяльність з 01.07.2021 року та передав усі документи нотаріального діловодства, у том числі і документи, котрі надавалися АТ «Ідея Банк» для вчинення приватним нотаріусом 30.06.2020 року виконавчого напису №1385, до Київського державного нотаріального архіву, що відповідає вимогам п.4.10 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5. Відтак, відповідач не може самостійно надати суду копії усіх документів, які були враховані приватним нотаріусом під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Однак, у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України суд вправі самостійно витребувати відповідні докази (документи) у Київського державного нотаріального архіву. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим, у відповідності до положень ст.ст.12,13 ЦПК України із заявою про витребування доказів відповідач до суду не звертався. Також, відсутні докази належного направлення відповідачем й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень. Отже, відповідачем не надано суду доказів надсилання вимоги про усунення порушень і не надано документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 30.06.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до АТ «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Одеського виконавчого округу Парфьонов Г.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved