Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету заяву №б/н від 07.12.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Заявою відповідача підтверджується факт, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 07.12.2010 року відповідачем також була підписана й довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», де відповідач своїм підписом підтвердила що ознайомлена з фінансовими умовами надання кредиту. Банк на підставі договору відкрив картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 49000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпорядження кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за рахунком, внаслідок чого утворилась заборгованість яка станом на 17.07.2023 року становить 38182,65 грн. та складається з: 31091,65 грн. заборгованість за кредитом та 7091,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 38182,65 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~684, 00 гривень. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. У судові засідання, які призначалися на 08.11.2023 року, 15.02.2024, 20.03.2024, 02.05.2024 року відповідачка [PERSON] не з`являлася, хоча про місце, дату та час судового засідання була повідомлена, що свідчать неодноразово подані клопотання про відкладення розгляду справи. У призначене судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. 26.06.2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням у відрядженні. Суд, дослідивши мотиви заяви відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи, не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. При цьому суд бере до уваги, що відповідач у визначений судом строк відзив не подала; докази в заперечення позовних вимог не була позбавлена можливості подати шляхом направлення їх на адресу суду. Крім того, відповідач не була позбавлена можливості подати клопотання про проведення розгляду справи з її участю в режимі відеоконференції. Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання причини неявки відповідача поважною, та вважає, що дії відповідача спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 07.12.2010 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ. Своїм підписом в анкеті-заяві [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Крім цього, відповідачем [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в яких зазначено всі істотні умови Договору, а також інформацію щодо реальної річної процентної ставки. Як вбачається з наданої позивачем довідки, відповідач отримала у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні картки: 07.12.2010 року - №4149437405732973 з терміном дії до 10/13; 31.10.2013 року - №5211537437159820 з терміном дії до 09/16; 06.01.2016 року - №5168742353631157 з терміном дії до 09/18; 11.11.2016 року - №4149625813656459з терміном дії до 08/20 та 17.08.2020 року - №5363542011171064 з терміном дії до 11/23. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , вбачається, що 07.12.2010 року їй було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., 24.01.2011 року кредитний ліміт збільшено до 400,00 грн., 12.07.2011 року збільшено до 500,00 грн., 24.08.2011 року збільшено до 600,00 грн., 23.07.2012 року збільшено до 2000,00 грн., 27.07.2013 року збільшено до 4000,00 грн., 02.08.2013 року збільшено до 8000,00 грн., 16.02.2016 року збільшено до 18000,00 грн., 21.07.2020 року збільшено до 28000,00 грн., 26.10.2020 року збільшено до 35000,00 грн., 18.12.2020 року збільшено до 49000,00 грн., 18.01.2022 року кредитний ліміт було зменшено до 39112,00 грн., 24.01.2022 року зменшено до 34900,00 грн., 15.02.2022 року зменшено до 33960,00 грн., 22.09.2022 року зменшено до 31040,00 грн., 03.10.2022 року зменшено до 30370,00 грн., а 31.01.2023 року кредитний ліміт було зменшено до 0 грн. Крім того, банком також було надано інформацію та контактні дані кредитодавця, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, а також копію паспорта відповідача. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 17.07.2023 року становить 38182,65 грн. та складається з: 31091,65 грн. заборгованість за кредитом та 7091,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Згідно до умов договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов`язання не виконує. Згідно зі статтями\~6,\~627ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. АТ КБ «Приватбанк», на підтвердження вимог\~статті 1054 ЦК України, щодо виконання своїх зобов`язань, а саме надання позивачем відповідачу грошових коштів за договором б/н від 07.12.2010 року, надано виписку з карткового рахунку [PERSON] , довідку про відкриття карткових рахунків, а також довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на останню. Згідно до ст.1049ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статей\~610,\~611ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач зобов`язався сплати на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~встановлюється за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. За змістом ч.2\~ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1\~ст.1048ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, заявляючи у даній справі, вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, банк посилався на витяг з Тарифів Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, як невід`ємні частини договору. [PERSON] підписуючи заяву від 07.12.2010 року, ознайомилась і погодилась з умовами кредитування, зокрема й щодо сплати відсотків, про що свідчить її підпис на заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Отже, сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 17.07.2023 року становить 38182,65 грн. та складається з: 31091,65 грн. заборгованість за кредитом та 7091,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved