Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про відшкодування шкоди, завданої в ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 березня 2023 року о 14 год. 20 хв., в м.Рівне, на перехресті вулиць Дарвіна та Осипова, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER] . не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно зреагувати на її зміну, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Dacia Sandero», номерний знак [NUMBER] та допустив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Співробітниками УПП складено протокол серії ААД № 382310 від 21 березня 2023 року за ст. 124 КУПАП. Постановою Рівненського міського суду від 31 березня 2023 р. у справі №569/5345/23 [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУПАП. Позивачу завдано збитків в зв?язку із пошкодженням автомобіля «Dacia Sandero», номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до умов поліса 210550016 страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна». Позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Також, згідно п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов?язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідач всупереч вимог не узгодивши розмір страхового відшкодування із позивачем та не повідомивши письмово про прийняте рішення, 13.06.2023 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 52 995, 91 грн. Враховуючи відсутність погодження розміру відшкодування між потерпілим і страховиком, на виконання вимог ст.36 Закону, виплата відшкодування повинна здійснюватись на підставі незалежної оцінки або експертизи. Вказує, що відповідач провів виплату страхового відшкодування використавши у розрахунку результати звіту оцінювача [PERSON] "22714 від 15.04.2023 р. «Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» та «Висновок вартості придатних залишків» №22714/1 від 30.04.2023. Обидва документи виконано із грубим порушенням п.5.1, 7.17, 7.18 Методики, які призвели до безпідставного та протиправного завищення вартості автомобіля в пошкодженому стані. Відповідачем нараховано виплату: 130 366,88 грн - 77 000,00 грн = 53366,88 грн. Однак враховуючи, що вартість автомобіля в пошкодженому стані має становити 33895,84 грн., то належною сумою виплати страхового відшкодування повинна бути 130366,88 - 33895,84 = 96471,04 грн. Таким чином борг відповідача становить 96471,04 грн. - 53366,88 грн.= 43104,16 грн. Ухвалою суду від 01.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленянм викликом сторін. 24 жовтня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому представником вказується, що звіт про оцінку та дослідження вартості придатних залишків, виконаних оцінювачем [PERSON] є належним та допустимим доказом, оскільки проведені відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2023. Також представник відповідача вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу адвоката неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг. За наведеного просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 30.11.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю - відмовлено. Клопотання представника позивача про призначення автотоварознавчої експертизи - задоволено. Призначено у справі автотоварознавчу експертизу та поставлено перед експертом наступні питання: - Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП? - Яка вартість автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП? Проведення експертизи доручено судовому експерту Картавову Юрію Олександровичу. Провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи. 25 квітня 2024 року на адресу суду надійшов висновок судового експерта Картовова Юрія Олександровича від 25.03.2024 № 237.23СЕ, згідно якого: 1) Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 144 599, 97 грн. 2) Вартість автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 45 067, 94 грн. Ухвалою суду від 22.05.2024 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. 18.06.2024 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач, за результатами проведення автотоварознавчої екпертизи, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по страховому відшкодуванню в розмірі 45 067, 94грн. 19.06.2024 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач, за результатами проведення автотоварознавчої екпертизи, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по страховому відшкодуванню в розмірі 46 536, 12 грн. Вказані заяви приймаються судом до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи позиції сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке. 21 березня 2023 року о 14 год. 20 хв., в м.Рівне, на перехресті вулиць Дарвіна та Осипова, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER] . не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно зреагувати на її зміну, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Dacia Sandero», номерний знак [NUMBER] та допустив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Співробітниками УПП складено протокол серії ААД № 382310 від 21 березня 2023 року за ст. 124 КУПАП. Постановою Рівненського міського суду від 31 березня 2023 р. у справі №569/5345/23 [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУПАП. Позивачу завдано збитків в зв?язку із пошкодженням автомобіля «Dacia Sandero», номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до умов поліса 210550016 страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна». Позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. 15.04.2023 року на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] було складено звіт №22714 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до висновків якого ринкова вартість транспортного засобу «Dacia Sandero», реєстраційний номер [NUMBER] , до його пошкодження складає 130 366,88 грн., вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 181 809,59 грн., вартість матеріального збитку дорівнює 130 366,88 грн. З метою визначення вартості транспортного засобу «Dacia Sandero», реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] 30.04.2023 було виконано дослідження вартості придатних залишків №22714/1, відповідно до якого вартість транспортного засобу «Dacia Sandero», реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП склала 77 000,00 грн. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 52 995,91 грн. 13.06.2023, виходячи з такого розрахунку: 130 366, 88 грн (вартість ТЗ до ДТП )- 77 000, 00 грн (вартість ТЗ після ДТП) - 0, 00 (безумовна франшиза, передбачена полісом). Як було вказано вище, ухвалою суду від 30.11.2023 призначено у справі автотоварознавчу експертизу та поставлено перед експертом наступні питання: - Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП? - Яка вартість автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП? Проведення експертизи доручено судовому експерту Картавову Юрію Олександровичу ( [ADDRESS] ). Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків судом за ст.ст. 384, 385 КК України. Згідно висновку судового експерта Картовова Юрія Олександровича від 25.03.2024 № 237.23СЕ : 1) Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 144 599, 97 грн. 2) Вартість автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 45 067, 94 грн. Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до вимог ст.979 Цивільного кодексу України за договором Страхування одна Сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. (ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування»). Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Щодо поданих представником відповідача звіту №22714 від 15.04.2023 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та дослідження вартості придатних залишків №22714/1 від 30.04.2023, проведених на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] , суд зазначає, таке. Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України визначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у вказаних звіті №22714 від 15.04.2023 та дослідженні вартості придатних залишків №22714/1 від 30.04.2023, проведених оцінювачем [PERSON] не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на викладене вище, звіт №22714 від 15.04.2023 та дослідження вартості придатних залишків №22714/1 від 30.04.2023 не є належними та допустимими доказами у справі, а тому не беруться судом до уваги. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного суду, викладеною у постанові №522/1029/18 від 18.12.2019. Отже, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25.03.2024 № 237.23СЕ, проведеного на замовлення позивача судовим експертом Картавов Ю.О., який був підготовлений до суду та експерт був обізнаний про про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 144 599, 97 грн, вартість вказаного автомобіля у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 45 067, 94 грн. У вказаному висновку експертом встановлено, що автомобіль відновлювати економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість досліджуваного автомобіля до його пошкодження (863 684,84 грн). Якщо вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження, то матеріальний збиток приймається в розмірі, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто 144 599, 97 грн. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25.03.2024 № 237.23СЕ, вартість автомобіля "Dacia Sandero" д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані після ДТП 21.03.2023 в цінах станом на дату ДТП становить: 45 067, 94 грн. При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону). Згідно з ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст.30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на викладене, а також те, що пошкоджений транспортний засіб, ринкова вартість якого з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП становить 45 067, 94 грн, залишився у позивача, вартість матеріального збитку становитиме 99 532, 03 грн (144 599, 97 грн - 45 067, 94 грн,). Враховуючи викладене вище, а також часткову виплату відповідачем страхового відшкодування в розмірі 52 995, 91 грн, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 46 536, 12 грн (99 532, 03 грн - 52 995, 91 грн (за мінусом франшизи - 0). Крім того, стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також суд зазначає, що відповідно дост. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону). За приписами ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 «Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції»). Так, на підтвердження своїх витрат на правову допомогу представником долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.06.2023, звіту від 17.06.2024 про обсяг наданої правничої допомоги та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги [PERSON] за договором про надання правової (правничої) допомоги від 17.06.2023. Відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.06.2023 сторонами узгоджено оплату послуг правничої допомоги в розмірі 8 000, 00 грн. Таким чином судом встановлено, що позивач отримав правничу допомогу і понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн. Відповідач вважає, що вказані витрати є завищеними, тобто неспівмірними зі складністю судової справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Слід зазначити, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони допускається виключно у випадках, визначених Законом, та можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Суд наголошує, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19). Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, слід дійти висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 6 000, 00 грн. Крім того, суд зазначає, що положеннями ст. ст. 133, 139 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, тощо. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було понесено витрати на проведення автотоварознавчої експертизи згідно ухвали суду від 30.11.2023 в розмірі 11 683, 17 грн, що стверджується платіжною інструкцією №@2PL594547 від 27.12.2023. Також, оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073, 60 грн. З огляду на викладене з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 18 756, 77 грн (6 000, 00 грн + 11 683, 17 грн + 1 073, 60 грн).

Outcome: approved