Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

09.05.2024 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - Позивачка) до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу колгоспних дворів, власниками якого є Позивачка та її померлий чоловік [PERSON] , після смерті якого Позивачка успадкувала 1/2 частину спірної нерухомості, проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння, не має можливості належним чином зареєструвати свої спадкові права. Окрім того, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів Позивачка також не має можливості зареєструвати своє право власності на 1/2 частину спірної нерухомості, як член колгоспного двору. Вказані обставини перешкоджають Позивачці у реалізації її прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду. Згідно з ухвалою суду від 10.05.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.06.2024. 05.06.2024 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 26.06.2024. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] має статус колгоспного двору, членами якого, станом на 15.04.1991 були [PERSON] - голова двору та Позивачка (а.с.7). [PERSON] , який є чоловіком Позивачки, помер [INFO] . На час смерті він разом із Позивачкою був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно з довідками від 21.02.2024 №199, №200, виданими КП «Прилуцьке МБТІ», право власності на об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстроване; за даними технічної інвентаризації КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 19.02.2024 самочинного будівництва за вищевказаною адресою не виявлено (а.с.11, 11 зворотна сторона). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність колгоспного двору, домоволодіння в [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON] та Позивачці у рівних частинах, проте у них, як у власників, відсутні правовстановлюючі документи, оскільки на момент зведення будинку його реєстрація у сільській місцевості не вимагалася. Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 08.06.2024 №737/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита 12.03.2024 за заявою Позивачки. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.31, 32). Відповідно до ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, Позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті свого чоловіка успадкувала право на належну йому 1/2 частину колгоспного двору. Разом з тим, з повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 12.03.2024 №233-02/14 вбачається, що нотаріус не може видати Позивачці свідоцтва про право на спадщину у виді відповідної частки спірного домоволодіння у зв`язку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів (а.с.7 зворотна сторона). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З досліджених у судовому засіданні обставин вбачається, що Позивачка, як член колгоспного двору має право на 1/2 частину спірного домоволодіння та як спадкоємиця [PERSON] - на іншу 1/2 його частину. Однак, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] унеможливлює оформлення за Позивачкою її права власності на належне їй майно і як члена колгоспного двору і як спадкоємиці після смерті [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивачки та визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] в цілому. На підставі викладеного та

Outcome: approved