Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Ку Ен Дю звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка сталась 26.12.2021 на перехресті пр-ту Гагаріна та вул. Чугуївської в м. Харкові, в розмірі 222751,05 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог Ку\~Ен Дю\~вказує,\~що 26.12.2021\~року в\~м.\~Харкові на\~перехресті проспекту\~Гагаріна та\~вулиці Чугуївської\~сталась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~«Toyota\~Corolla»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія Ку\~Ен Дю,\~та автомобіля\~«Renault\~Мegane»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.02.2022 водія [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП. Відповідно до висновку вартість заподіяних матеріальних збитків внаслідок ДТП складає 216090,06 грн. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Паришкурою В.М. подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем не залучена страхова компанія, яка повинна відшкодувати шкоду потерпілому в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до полісу № ЕР-204116139 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Renault Мegane», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», яка зобов`язана у разі настання страхового випадку сплатити страхову суму за шкоду заподіяну майну потерпілого 130000,00 грн. та відшкодувати витрати на лікування. У судовому засіданні представник позивача Ку Ен Дю - адвокат Рум`янцев Є.І. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні позивача Ку Ен Дю підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Паришкура В.М. заперечував проти задоволення позовних вимог У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавала. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.12.2021 року в м. Харкові на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Чугуївської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія Ку Ен Дю, та автомобіля «Renault Мegane», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.02.2022 у справі № 646/340/22 водія [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до звіту №194 від 08.08.2022 року з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля: 1) ринкова вартість автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 26.12.2021 року, до настання пошкоджень складає 216090,06 грн.; 2)вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року виготовлення пошкодженого у наслідок ДТП 26.12.2021 року складає 455312,94 грн.; 3)вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 26.12.2021 року, до настання пошкоджень складає 216090,06 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Мegane», державний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПрАТ «ХМСК», поліс № ЕР-204116139, строк дії з 00:00 21.05.2021 по 20.05.2022 включно, страхова сума на одного потерпілого за шкоду: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000,00 грн., заподіяну майна 130000,00 грн., розмір франшизи 2000,00 грн. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 зазначеної постанови Пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду. Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Враховуючи, що постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.02.2022 у справі № 646/340/22 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд приходить до висновку, що відповідач має відповідати за шкоду, спричинену внаслідок ДТП. Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи викладене витрати на лікування, які просить стягнути позивач в сумі 3510,99 грн. мають бути відшкодовані ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія». Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Мegane», державний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПрАТ «ХМСК», поліс № ЕР-204116139, строк дії з 00:00 21.05.2021 по 20.05.2022 включно, страхова сума на одного потерпілого за шкоду: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000,00 грн., заподіяну майна 130000,00 грн., розмір франшизи 2000,00 грн. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригодиз [PERSON] з урахуванням різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 88090,06 грн. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги Ку Ен Дю підлягають задоволенню частково з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial