Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла\~його тітка\~ [PERSON] .\~ \~Після \~її \~смерті \~відкрилась \~спадщина за\~законом,\~яка \~складається \~із:\~ житлового\~будинку \~з \~господарськими \~будівлями \~та \~спорудами,\~ що\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] ;\~земельної частки\~(паю)\~ розміром 36,9 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в тому ж селі. Вказана спадкодавець залишила заповіт на користь [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача. Однак, цей спадкоємець спадщину не прийняв, він набув громадянство Російської Федерації. Позивач же прийняв спадщину як спадкоємець 2- черги спадкування за законом та вступив в управління спадковим майном після смерті його тітки. Це господарство відносилося до колгоспного двору, головою якого була потерла [PERSON] . З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано Франківської області Базюк Т. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі такого свідоцтва позивачу нотаріусом відмовлено, оскільки у цього спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач та його представник, адвокат Дикун І.В. в судове засідання не з`явилися. 27.02.2024 року вказаний представник подав клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його та позивача участі (а.с.54). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 01.04.2024 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 63). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2022 року, [PERSON] померла [INFO] в с.Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 45 (а.с.14). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1958 року [PERSON] народився [INFO] в зазначеному селі. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно з даними заповіту, посвідченого секретарем Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 15.08.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 93, [PERSON] все своє майно заповіла сину позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до даних паспорта громадянина Росії № 860-014 від 22.04.2021 року, місце проживання вказаного спадкоємця за заповітом (тобто [PERSON] ) зареєстроване та він проживає в селищі Білий Яр Сургутського району Російської Федерації (а.с.14). Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 10.06.1987 року, право власності на спадкове нерухоме майно, що в [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . Дане майно складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 40 кв.м., житловою площею 18, 3 кв.м., навісу - "Б"; стайні - «В»; стодоли - «Г». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1920 році (а.с. 9-11). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ-07-22, № 020968, виданого 23.12.1999 року, [PERSON] за життя належала вказана земельна частка (пай) розміром 36,9 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в с.Лісний Хлібичин Коломийського району\~ Івано-Франківської\~ області (а.с.12). Згідно з даними довідки №604, виданої 16.11.2023 року Отинійською селищною радою (Ліснохлібичинський старостинський округ) Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , було зареєстроване, та вона одна проживала в [ADDRESS] , до дня смерті. Цій особі до часу її смерті належала земельна частка ( пай) розміром 36,9 умовних кадастрових гектарів згідно з вище вказаним сертифікатом на право на земельну частку. Тип вказаного двору - колгоспний. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку було зареєстроване місце проживання вказаної спадкодавця як голови цього домогосподарства. [PERSON] , [INFO] (тобто позивач), з 1991 року доглядав та займався похованням [PERSON] , а після її смерті прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, доглядав господарство, оплачував комунальні платежі. Судом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 15.08.2002 року, за реєстром № 93, який не змінювався і не скасовувався. Згідно із цим заповітом вказана спадкодавець заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за заповітом позивач звернувся з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка рекомендувала позивачу звернутися з відповідним позовом, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, про що 22.12.2023 року вказаною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16). Згідно з даними витягу зі спадкового реєстру №76892411, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась (а.с. 64). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до положень ст.1262 цього Кодексу у \~ другу\~ чергу\~ право\~ на\~спадкування за\~законом мають\~рідні брати\~та сестри\~спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з \~боку \~матері. Частиною 3 ст.1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач належить до спадкоємців, які мають має право на спадкування за законом у другу чергу. Крім того, судом встановлено, що спадкоємець за вище зазначеним заповітом [PERSON] , який є сином позивача, не прийняв вказану спадщину, оскільки суду не надано жодних доказів про протилежне. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті його тітки [PERSON] , який прийняв спадщину. Відповідно до ст.392 вказаного Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв вказане спадкове нерухоме майно, права власності на це майно. На підставі наведеного, ст.ст.392,1261, 1262, 1266, 1296 ЦК України, ст.ст. 206, 263-265, 268,273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved