Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Юнекс Банк звернулося в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16\~126,98 грн., а також судові витрати в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.08.2019 року Акціонерне товариство Юнекс Банк та [PERSON] уклали Кредитний договір № 0.001.266.0819.ФО_К на умовах, що зазначені в ньому, та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору зі змінами та доповненнями Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15\~567,01 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором. Позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати процента за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення кредиту не пізніше 01.08.2022 року. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил. Станом на 19 липня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «ЮНЕКС БАНК» за Кредитним договором складає: 16\~126,98 грн., у тому числі: сума заборгованості за кредитом 7\~747,02 грн.; сума заборгованості за процентами та комісіями 8\~379,96 грн. Посилаючись на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, позивач був змушений звернутись в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 08.08.2023 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи судом встановлено, що у позовній заяві представник позивача посилається на кредитний договір № 0.001.266.0819.ФО_К від 01.08.2019 р., відповідно до умов якого АТ Юнекс Банк надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 567,01 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірах, визначених умовами даного договору. Вказав, що внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за наданим кредитом, останній має заборгованість, яка становить 16 126,98 грн., надав розрахунок боргу станом на 19.07.2019 р. Проте, на підтвердження викладених у позові обставин, представник позивача надав копію кредитного договору № 01.001.422.0820.ФО_К від 17.08.2020 р., з якого вбачається, що між позивачем та відповідачем склалися зобов`язальні відносини однак, за іншим кредитним договором, підписаним сторонами в інший період часу, та щодо надання кредитних коштів в іншій сумі, ніж вказано у позові, обставини та зміст за яким не співпадають з заявленими позивачем вимогами та доводами. Окрім цього, позивачем до позовної заяви долучений Паспорт споживчого кредиту від 17.08.2020 р., в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача [PERSON] щодо суми кредиту 18 100,95 грн. та зміст якого також не співвідноситься з заявленими позивачем у позовній заяві вимогами до відповідача [PERSON] . До матеріалів позовної заяви позивачем долучений меморіальний ордер № 13247 від 17.08.2020 р. про видачу кредиту [PERSON] в сумі 18 100,95 грн. по кредитному договору № 0.001.422.0820.ФО_К від 17.08.2020 р., який в свою чергу також не підтверджує викладені у позовній заяві обставини. З аналізу вказаних документів вбачається, що надані представником позивача до позовної заяви документи не підтверджують викладені у позові обставини та вимоги останнього щодо стягнення з відповідача кредитних коштів за кредитним договором № 0.001.266.0819.ФО_К від 01.08.2019. Належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин представником позивача суду не надано. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, зокрема укладення між сторонами кредитного договору від 01.08.2019 р. суду не надано, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача боргу в сумі 16 126,98 грн. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати суд залишає за позивачем. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed