Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ковач І.В., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25.05.2013 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис за №244, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю, спору щодо місця проживання дітей немає. Починаючи з червня 2022 року фактичні шлюбі відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, сімейні стосунки між ними не підтримуються, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Рішення про розірвання шлюбу позивача остаточне і змінювати його не має намірів, оскільки примирятися сторони не бажають. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача та відповідача, а також їх дітей. Окрім того, застосування передбачених ст. 111 СК України заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, оскільки подальше спільне життя не є можливим, даний шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно. Майнового спору між позивачем та відповідачем на даний час немає. На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами 25.05.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис за №244. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розірвати шлюб, спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей немає. Представник позиваки у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та розірвати шлюб, зазначивши, що спору щодо визначення місця проживання їх дітей у них немає, діти залишаються проживати з матір`ю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] , 25.05.2013 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №244 від 25.05.2013. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу в сторін народилися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.04.2015, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.2016. Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажання іншого з подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з яким позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України, шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, утримання та порядку їх виховання, поділу спільного майна сторонами не заявлено. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги висновок про задоволення вимоги про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved