Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

07.05.2024 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача \~Березанської міської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] . При житті 26.01.1995 року [PERSON] склав заповіт згідно якого: все своє майно і з чого б воно не складалось, де б воно не було і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачці [PERSON] . До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входить земельна ділянка: площею 2,4184 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності серії І-КВ №023100 від 09.04.2003 року та право на земельну ділянку орієнтовною площею 0,7400 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область, що підтверджується довідкою № 69 від 25.03.2024 року виданої Яблунівським старостинським округом Березанської міської ради Броварського району Київської області. \~ \~ \~ \~До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не зверталася, однак на день смерті [PERSON] вона була зареєстрована та проживала з спадкодавцем за однією адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 318 від 20.10.2023 року виданої Яблунівським старостинським округом Березанської міської ради Броварського району Київської області. \~ \~ \~ \~Позивачка вважає себе такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Крім позивачки спадкоємців після смерті [PERSON] не має. В нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку за заповітом та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. На даний час виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Іншого позасудового вирішення свого питання позивачка не має, тому змушена звертатися до суду з даним позовом для реалізації своїх спадкових прав. В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 09.05.2024 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 18.06.2024р. 28.05.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Березанської міської ради Броварського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 17.06.2024 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2005 р. (а.с.7). Зі змісту заповіту від 26.01.1995 р. вбачається що за життя [PERSON] все своє майно і з чого б воно не складалось, де б воно не було і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів [PERSON] (а.с. 10). Зі змісту довідки № 318 від 20.10.2023 року виданою Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області вбачається, що на момент смерті [PERSON] померлого [INFO] з ним проживала без реєстрації його падчерка [PERSON] (а.с. 11). Зі змісту довідки № 69 від 25.03.2024 року виданою Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області вбачається, що спадкоємцям [PERSON] може бути виділена земельна ділянка (пай) розташована в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області орієнтовною площею 0,7400 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Зі змісту державного акту на право приватної власності серії І-КВ №023100 від 09.04.2003 року вбачається, що [PERSON] є власноком земельної ділянки площею 2,4184 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу, Броварський район Київська область (а.с.19). Листом державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. № 406/01-16 від 19.04.2024р., було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.25). Положеннями статей\~15,\~16 ЦК,\~статтею 4ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК\~способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Так згідно ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п 10.\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Відповідно ст.. 293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч.1 т. 1217\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з відсутністю право встановлюваних документів. Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 11 роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року. Відповідно до пункту 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Outcome: approved