Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Яворівського районного суду Львівської області з позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~позову\~покликається\~на те,\~що\~вказаний вище\~житловий будинок,\~був побудований\~у 1948\~році та\~відносився до\~суспільної групи\~-\~колгоспний двір.\~Колгоспний двір\~був припинений\~15\~квітня 1991\~року,\~відповідно до\~Постанови Верховної\~Ради Української\~РСР від\~26\~березня 1991\~року №885-XII\~був введений\~в дію\~Закон України\~«Про власність».Згідно даних з погосподарської книги №10 по селу Оселя, станом з 1986-1990 рр. та на момент припинення колгоспного двору - 15.04.1991 р. з працездатних членів двору, які не менше трьох років підряд брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, а також з неповнолітніх членів двору були такі особи: - [PERSON] , 1922 р.н. - голова двору; - [PERSON] , 1924 р.н. - дружина; - [PERSON] , 1954 р.н. - син. Таким чином, вказані особи вважались членами колгоспного двору, частки яких становили в розмірі по 1/3 кожному. [INFO] помер голова двору - [PERSON] (батько позивачки, батько), на день смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , де разом з ним були зареєстровані та проживали: його дружина, [PERSON] ( мати позивачки) та його син - [PERSON] (брат позивачки). До моменту своєї смерті [PERSON] належно не оформив речові права на частку в майні колишнього колгоспного двору та не зареєстрував право власності на частку в житловому будинку. Спадщина за померлим [PERSON] відкрилася з моменту його смерті, яка наступила [INFO] , отже спадкові відносини в такому випадку регулюються ЦК УРСР. Після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадщину прийняли: його дружина, [PERSON] та син - [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] , його частка в майні колгоспного двору (1/3 частка) перейшла по 1/6 частці (1/3 : 2 = 1/6) його дружині, [PERSON] та сину - [PERSON] , у зв?язку з чим їхні частка в житловому будинку збільшились та з врахуванням їх обов?язкових часток у колгоспному дворі становлять: 1/6 (частка [PERSON] ) + 1/3 (обов?язкова частка [PERSON] ) = ; 1/6 (частка [PERSON] ) + 1/3 (обов?язкова частка [PERSON] ) = . [INFO] померла - [PERSON] , яка на день смерті, була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , де разом з нею був зареєстрований та проживав її син - [PERSON] (брат позивачки). До моменту своєї смерті [PERSON] належно не оформила речові права на частку в майні колишнього колгоспного двору та не зареєструвала право власності на частку в житловому будинку, у зв?язку з чим на зазначений будинок відсутні належні правовстановлюючі документи, зокрема Свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, тощо. Після смерті [PERSON] , її син, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, так як був зареєстрований та проживав разом з нею на момент її смерті - прийняв спадщину, але не оформив. Таким чином, після смерті [PERSON] , її частка в майні колгоспного двору (1/2 частка) перейшла її сину, [PERSON] , у зв?язку з чим його частка в житловому будинку збільшились та з врахуванням його часток у колгоспному дворі становить: 1/2 (частка [PERSON] ) + 1/2 (частка [PERSON] ) = 1. [INFO] помер - [PERSON] (брат позивачки), який на день смерті, був зареєстрований та проживав один в [ADDRESS] . До моменту своєї смерті, [PERSON] належно не оформив речові права на майно колишнього колгоспного двору після його припинення та не зареєстрував право власності на житловий будинок, у зв?язку з чим на зазначений будинок відсутні належні правовстановлюючі документи. Після смерті, [PERSON] , позивачка, як спадкоємиця другої черги за законом звернулася із заявою про прийняття спадщини від 28.12.2023 року до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. за оформленням своїх спадкових прав для реалізації права на спадкування майна після смерті брата. Була заведена спадкова справа у нотаріуса за №419/2023, інші спадкоємці, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , строк для прийняття спадщини пропустили, на оформлення спадкових прав не претендують, до суду позиватись з заявою про продовження додаткового строку про прийняття спадщини не будуть, що підтверджується їхніми заявами від 28.12.2023 року. Повідомленням приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Романа Степановича від 16.01.2024 року №35/02-14 [PERSON] , було роз?яснено, що для реалізації спадкових прав на спадкування вказаного житлового будинку або його частки мені слід звернутись в районний суд Львівської області із позовом про визнання права власності на житловий будинок або його частки. Слід зазначити, що на даний час, копії рішень органів місцевого самоврядування та іншої містобудівної документації, що стосуються будівництва будинку відсутні. ФОП [PERSON] , виготовив технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] станом на 30.06.2023 (дата створення в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 13.07.2023). Згідно технічного паспорта на житловий будинок загальна площа житлового будинку становить - 44,1 кв.м., житлова 25,8 кв.м., допоміжна 18,3 кв.м. СОД ФО-П [PERSON] виконано оцінку будинку та складено висновок про вартість майна від 18.01.2024, згідно якого вартість об?єкта оцінки (будинку) становить 61 253 грн 00 коп. Позивач не\~може отримати\~свідоцтво на\~спадщину у\~зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно.\~Вказані обставини\~позбавляють [PERSON] , можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Просить позов задоволити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.04.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове\~засідання позивач не з`явилася, до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник Яворівської міської ради Львівської області не з`явився, однак представник міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення засідання за його відсутності. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.06.2024, є дата складення повного судового рішення 02.07.2024. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено,\~що відповідно\~з випискою\~з погосподарської\~книги [ADDRESS] \~станом з\~1986-1990\~рр.,\~виданою виконавчим\~комітетом Яворівської\~міської ради\~Львівської області\~від 17.01.2024\~року №146;\~випискою з\~погосподарської книги\~ [ADDRESS] \~станом на\~15.04.1991\~р.,\~виданою виконавчим\~комітетом Яворівської\~міської ради\~Львівської області\~від 17.01.2024\~року №145;\~довідкою №1041,\~виданою виконавчим\~комітетом Яворівської\~міської ради\~Львівської області\~від 12.06.2023\~року;\~довідкою №33,\~виданою ОКП\~ЛОР «БТІ\~та ЕО»\~від 15.01.2024\~року;\~будинковою книгою\~для прописки\~громадян та\~технічним паспортом\~на житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~складеним ФОП\~ [PERSON] \~станом на\~30.06.2023\~року (дата\~створення в\~Єдиній державній\~електронній системі\~у сфері\~будівництва 13.07.2023\~року).Житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] був побудований у 1948 році та відносився до суспільної групи - колгоспний двір. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим с.Рогізно Яворівського району Львівської області від 31.07.1957, актовий запис №57 [PERSON] , народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - - [PERSON] . Судом встановлено,\~що\~20.07.1974 у с.Рогізно Яворівського району Львівській області було зареєстровано\~шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Як встановив суд, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.09. 1994 року Рогізно сільською радою Яворівського району Львівської області. Згідно довідки №1067 від 14.06.2023 виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , де разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] та син - [PERSON] . Як встановив суд, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.03.2011 року Рогізненською сільською радою Яворівського району Львівської області. Згідно довідки №1068 від 14.06.2023 виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , де разом з нею був зареєстрований та проживав син - [PERSON] . Як встановив суд, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.06.2019 року виконавчим комітетом Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області. Згідно довідки №1042 від 12.06.2023 виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області на день смерті був зареєстрований та проживав один в [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 13.07.2023. Згідно матеріалів спадкової справи №419/2023 після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає. Як встановлено в ході розгляду справи позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового житлового будинку у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.\~\~ До кінця 2012 року питання переведення колгоспного двору до категорії двору, що належить громадянину, з видачею свідоцтва про право власності на будинок, вирішувалося органами місцевого самоврядування, а КП «бюро технічної інвентаризації» виготовляло документи про право власності і реєструвало будинок за громадянином. Тепер БТІ не мають такого права і як результат право приватної власності на будинок, який є складовою частиною колгоспного двору, може бути визнане тільки судовим рішенням. Згідно вимог ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до п.9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991, пункту 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року такими, що не втратили право на майно колгоспного двору вважалися всі особи, що мешкали та були прописані в домоволодінні розташованому за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ст.120,\~123 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Суд враховує, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Отже, житловий будинок було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору. Таким чином, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на власність членів припиненого колгоспного двору, в даному випадку голови колгоспного двору [PERSON] . Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 [PERSON] належало право власності на зазначений житловий будинок як голові колгоспного двору. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли дружина [PERSON] та син - [PERSON] . З повідомлення приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. від 16.01.2024 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5\~ст.1268 ЦК України\~визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ Згідно ст.41,\~55 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1\~ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування\~ст.392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. \~ \~ \~Свідоцтво про\~правона\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після померлих батьків та брата та прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогли через відсутність правовстановлюючих документів, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання позивача судовий збір слід залишити за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved