Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №2370, вчиненого 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості, а також стягнення з АТ «Банк\~Форвард» коштівв розмірі 30699,84 грн. 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№2370,\~яким постановлено\~стягнути з\~позивача,\~який є\~боржником,\~на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 30699,84 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Павелків Т.Л. від 14.11.2019 року відкрито виконавче провадження №60605161 з виконання виконавчого напису №2370 від 31.08.2019 року. Позивач дізнався про наявне виконавче провадження після стягнення з нього грошової суми за виконавчим написом №2370 від 31.08.2019 року, що підтверджується копією постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Позивач вважає, що даний виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням законодавства України, а тому вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що відповідачем всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а в свою чергу нотаріус не перевірив зміст договорів та стягнув спірну заборгованість на користь особи, яка не підтвердила свої повноваження належними доказами. Позивач вказує, що заборгованість не є безспірною, а також виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, позивачем вказано, що враховуючи незаконність вчиненого напису, відповідач безпідставно набув майно, а саме грошову суму в розмірі 30699,84 грн, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу. Таким чином,\~зазначений виконавчий\~напис позивач\~вважає таким,\~що вчинений\~з порушенням\~законодавства та\~є незаконним,\~а тому\~позивач просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№2370,\~вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30699,84 грн, а також стягнути з АТ «Банк Форвард» безпідставно отримані кошти та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 25.04.2024 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. 26.04.2024 року на адресу суду від відповідача АТ «Банк Форвард» надійшло пояснення, яким повідомлено, що АТ «Банк Форвард» перебуває в стані ліквідації. 25.02.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Смартфінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги боргових зобов`язань №25/02/20, за яким право вимоги боргового зобов`язання за кредитним договором до боржника [PERSON] відступлено на користь нового кредитора ТОВ «Смартфінанс». 23.05.2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області залучено до участі в цивільній справі №707/1145/24 ТОВ «Смартфінанс» як правонаступника відповідача. 17.06.2024 року на адресу суду від ТОВ «Смартфінанс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Смартфінанс» просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. На момент звернення до нотаріуса стягувач для вчинення виконавчого напису надав всі, передбачені законом та нормативно-правовими актами, чинними на момент виникнення правовідносин, документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам, вимогу про усунення порушень). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, а також не повинен повідомляти боржника про стан заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Смартфінанс» зазначає, що нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти Товариству у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Крім того, правонаступником відповідача вказано, що вимога позивача про стягнення грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України, не підлягає до задоволення, оскільки згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, Верховний Суд України неодноразово зазначав, що положення ст. 1212, 1213 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. За своєю правовою природою, грошові кошти, які заявлені до стягнення є кредитними коштами, що отримані на підставі Кредитного договору №97451953 від 30.05.2012 року, право вимоги за яким набуло ТОВ «Смартфінанс» на підставі укладеного Договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань №25/02/20 з АТ «Банк Форвард». Також, ТОВ «Смартфінанс» зазначило, що в матеріалах справи та додатках до позовної заяви відсутні документи про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а тому відсутні підстави для стягнення таких витрат. Від третіх осіб приватного виконавця\~Виконавчого округу\~м.\~Київ Павелків\~Т.Л.,\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Разумова О.І.письмових пояснень щодо суті справи не надходило. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 14.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №60605161 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у загальному розмірі 30699,84 грн на підставі виконавчого напису №2370, виданого 31.08.2019 року. 26.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. постановлено накласти арешт на грошові кошти на рахунках боржника [PERSON] 28.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. видано постанову у виконавчому провадженні ВП №60605161 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням виконавчого документу. Відповідно до положень\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. З урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно з вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. У своїй позовній заяві позивач не довів те, що він не брав кошти у АТ «Банк Форвард», не надав доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі. Тобто позивач взагалі не оспорює суму заборгованості перед АТ «Банк Форвард». Крім того, позивачем не доведено, яким чином було порушено його право вчиненням виконавчого напису для погашення заборгованості за кредитним договором при існуючій та неспростованій сумі боргу. Крім того, суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, але не надав до суду копію самого виконавчого напису та не надав доказів того, що не може отримати копію виконавчого напису. Більше того, протягом судового розгляду позивач не надав суду вищезазначені докази та не скористався своїм правом витребування доказів передбаченим ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребування доказів. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Позивачем не доведено, що у нотаріуса було недостатньо даних щодо вчинення виконавчого напису, а тому суд не вбачає порушення законодавства при вчиненні нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача на його користь коштів, немає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed