Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні\~2019\~року [PERSON] \~звернувся із\~позовом до\~ [PERSON] \~про припинення\~стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що від спільного шлюбу у них з відповідачем народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Броварським міськрайонним судом Київської області від 30 грудня 2018 року винесено судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/3\~частки усіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~щомісячно і\~до досягнення\~дітьми повноліття.Позивач вказує, що відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року у цивільній справі № 361/1484/19, діти [PERSON] та [PERSON] з 30 грудня 2018 року проживають разом з ним. Позивач вважає, що у зв`язку із викладеними обставинами, відпали підстави для стягнення з нього аліментів. Крім того, вказував на те, що незважаючи на проживання дітей з батьком, з нього стягуються аліменти на підставі вищенаведеного судовому наказу. За період з листопада 2018 року у нього утворилася заборгованість по несплаті аліментів. З цих підстав, з урахуванням зменшення позовних вимог, позивач просить припинити стягнення аліментів на користь відповідача , а також скасувати наявну заборгованість з листопада 2018 року. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 14 листопада 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 25 жовтня 2023 року прийнято вищевказану справу до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Горошко М.І. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом З рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у цивільній справі № 361/7990/18 видно, що 19 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 68 (а.с. 121-122). Із матеріалів справи вбачається, що сторони виховують дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей. Вказаним вище рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у цивільній справі № 361/7990/18 шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу, виданого 17 грудня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області (справа № 361/8057/18) із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 22 квітня 2021 року у цивільній справі № 361/1484/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дітей, визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їхнім батьком [PERSON] (а.с. 157-163). Відповідно до актів обстеження житлових умов від 02.01.2019, 08.01.2019, 21.01.2019, 28.01.2019, 04.02.2019, 11.02.2019, 18.02.2019, за адресою проживання позивача: [ADDRESS] , проживає позивач [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з батьком з 30 грудня 2018 року після того, як їх вигнала їхня мати [PERSON] . На момент огляду діти чистенькі та доглянуті, мають здоровий вигляд та знаходяться у доброму гуморі. Згідно розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області 11.01.2024, заборгованість [PERSON] у виконавчому провадженні № 58144678, щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, з урахуванням штрафу на жовтень 2023 року, складає 431 526,24 грн. (а.с. 241). Свідок [PERSON] , яка є донькою позивача, у судовому засіданні пояснила, що батько постійно перераховує кошти, зокрема, їй особисто на її картку та відповідачу також на її особисту банківську картку. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України регламентовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Указаною нормою права імперативно встановлено право власності дитини на аліменти, які отримуються на неї одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (звільнення від сплати заборгованості за аліментами у період із 17 грудня 2018) однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживала дитина у визначений період часу, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, за змістом вказаної норми права особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, може звернутися із відповідним позовом. Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Заявник вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23) викладено правовий висновок такого змісту: «Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22). Таким чином, судом встановлено, що з 30 грудня 2018 року по лютий 2022 року діти: [PERSON] та [PERSON] проживали разом з батьком та повністю перебували на його утриманні. Однак, з розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області 11.01.2024, видно, що за вказаний період спільного проживання батька з дітьми, продовжилося нараховування аліментів на утримання дітей, що підлягають до стягнення з позивача, й відповідно у нього утворилася заборгованість. З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог в частині звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у період проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] , а саме за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2022 року. Стосовно звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у період з 02 березня 2022 року, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки як встановлено судом, та це не заперечувалося позивачем, що з березня 2022 року й на даний час діти проживають із стягувачем [PERSON] за межами України та перебуваються на її утриманні. Таким чином, позовні вимоги щодо припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за судовим наказом № 361/8057/18, виданим 17 грудня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області, є недоведеними та такими, що до задоволення не підлягають. З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2022 року, яка утворилася за час спільного проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] та перебування їх на його утриманні. На підставі викладеного, та

Outcome: partial