Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказав, що шлюб між сторонами розірвано. З 2014 року діти проживають з позивачем, відповідач проживала окремо а АР Крим та Турецькій Республіці. Позивач одноособово виховує дітей, діти перебувають на його повному забезпеченні, батько сам піклується про стан їх здоров`я, забезпечує їх усім необхідним для повного та гармонійного розвитку. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 24.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.05.2024 підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено її до розгляду по суті. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в якій розгляд справи просили проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала ряд клопотань зміст яких не зрозумілий та не стосується розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач та відповідач є батьками: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.2021); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.2021); [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 09.07.2021). Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2023 визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком за адресю: [ADDRESS] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.10.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення №9/65 від 14.04.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст.150 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він в т.ч. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці (справа «Хант проти України» від 07.12.2006 року). Суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши всі надані докази, якими вони підтверджуються у їх сукупності та підставі свого внутрішнього переконання, за критеріями належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає доведеною належними та допустимими доказами обставину, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей. Ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків є фактом їх свідомої поведінки, оскільки вона має можливість займатися вихованням та утриманням дітей, але не вчиняє відповідних дій. Судом не здобуто доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, та не бажає їх виконувати в подальшому. Таким чином, поведінка відповідачки є винною і свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved