Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договорам. Позов мотивувало тим, що 15.08.2019 [PERSON] уклала з АТ «Кредобанк» кредитний договір №CL-213335. 24.10.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24102023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № CL-213335 від 15.08.2019, укладеним між АТ «Кредобанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №24102023 від 24.10.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 93\~531,16 грн., з яких: 37\~658,21 грн. заборгованість в частині непогашеного кредиту; 55\~872,95 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість в частині несплачених комісій, плат. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 93\~531,16 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № CL-213335 від 15.08.2019 року в розмірі 93 531,16 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 13.05.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з роз`ясненням\~процесуальних прав\~учасників справи,\~зокрема,\~щодо надання\~у визначені\~строки відповідачем\~відзиву на\~позов,\~а позивачем\~письмової відповіді\~на такий\~відзив (а.с. 42). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленою про розгляд справи відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 44), у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подавала, заперечень щодо факту укладення кредитного договору та розрахунку заборгованості також не подавала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч.1 ст.\~\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або \~\~інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та\~\~на\~\~умовах,\~встановлених\~\~договором,\~\~а позичальник зобов`язується повернути \~\~кредит \~\~та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Судом встановлено, що 15.08.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-213335. Відповідно до п.п. 2, 4.1 Договору сума та валюта кредиту складають 51\~000,00 грн. Дата видачі кредиту 15.08.2019. Строк (термін) кредитування 42 місяці, терміном до 14.02.2023. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 55% річних. Додатком до даного договору є Графік погашення кредиту, відповідно до якого позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати 2\~787,00 грн.. Згідно анкети-заяви №CL-213335 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 15.08.2019, [PERSON] шляхом підписання цієї анкети-заяви підтвердила, що з умовами надання кредиту, викладеними в пам`ятці клієнту ознайомлена. Примірник пам`ятки отримала. Вся інформація у цій анкеті-заяві та наданих документах є повною, вірною і актуальною на день її подання. 28.05.2020 сторони уклали Додатковий договір №1 до Кредитного договору № CL-213335 від 15.08.2019 із новим графіком погашення кредиту, відповідно до якого кінцевим терміном погашення кредиту є 14.02.2023. 24.11.2020 сторони уклали Додатковий договір №1 до Кредитного договору № CL-213335 від 15.08.2019 із новим графіком погашення кредиту, відповідно до якого кінцевим терміном погашення кредиту є 14.02.2024. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір\~факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено акт прийому-передачі прав вимог за Договором факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023 від 24.10.2023. В матеріалах справи міститься витяг з Додатку №1 до Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023 від 24.10.2023 по боржнику [PERSON] за кредитним договором №CL-213335 від 15.08.2019 на суму заборгованості 93\~531,16 грн., з яких: 37\~658,21 грн. заборгованість в частині непогашеного кредиту, 55\~872,95 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL-213335 від 15.08.2019, складеного представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»,\~станом на 31.03.2024 залишок заборгованості складає 93\~531,16 грн.. Наявність означеної заборгованості відповідачем не спростовано, відзив не подано. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. \~ \~ Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Боржник зобов`язаний\~здійснити\~платіж\~факторові за\~умови,\~що\~він\~одержав від\~клієнта\~або\~фактора письмове\~повідомлення\~про\~відступлення права\~грошової\~вимоги\~факторові і\~в\~цьому\~повідомленні визначена\~грошова\~вимога,\~яка\~підлягає\~виконанню,\~а\~також\~названий фактор,\~якому\~має\~бути здійснений\~платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та АТ «Кредобанк» 15.08.2019 укладено кредитний договір №CL-213335. Первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором новому кредитору позивачу, про що було укладено відповідний договір факторингу. В порушення умов кредитного договору та норм ЦК України, відповідач не виконала взятого на себе зобов`язання, кошти не повернула, відсотки за користування коштами не сплатила, тому суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] у відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~не довела суду, що розмір нарахованих відсотків було завищено, а також не надала будь-яких інших доказів у спростування позовних вимог. Будь-яких клопотань про призначення експертиз з приводу нарахувань заборгованості за кредитними договорами, обгрунтованих заперечень із посиланням на відповідні докази щодо неправильності нарахувань заборгованості за кредитними договорами відповідачем також не надавалося. Матеріали справи не містять доказів, що договір факторингу оспорюються або визнаний у встановленому порядку недійсним. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № CL-213335від 15.08.2019 на загальну суму 93\~531,16 грн.. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3028, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №67245 від 12.04.2024. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягаю задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Відповідно до ст.ст. 11, 512, 513, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 614, 626, 641 ,644, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1082, ЦК України, ст.ст. 1, 10, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved