Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Трун О.В. звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача ТОВ «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку, який було уточнено 22.11.2023 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що позивач в період з 16.07.2018 року по 08.12.2020 року працював у ТОВ «Краснолиманське». 08.12.2020 року позивач був звільнений за власним бажанням. При звільненні позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата. На підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2023 року з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто суму заборгованості з заробітної пати в розмірі 93230,89 грн. 13.09.2023 року судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Заборгованість по заробітній платі виникла з грудня 2019 року і виплачена лише 13.09.2023 року. Позивач вважає, що на підставі ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», він має право на отримання компенсації втрати частини заробітку. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини заробітку за період з 16.07.2018 року до моменту фактичного розрахунку 13.09.2023 року в розмірі 45074,24 грн. Ухвалою суду дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Згідно з\~ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст.174\~ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлялись про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні довідки про доставку електронних документів. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки розмір компенсації втрати частини заробітку є значно завищеним та алгоритм її розрахунку суперечить нормам чинного законодавства, дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку. Представник відповідача зазначив, що остаточна сума компенсації відповідно до діючого законодавства підлягає розрахунку на день виплати боргу та не залежить від дати ухвалення судового рішення. Представник позивача\~надала до\~суду відповідь\~на відзив,\~в якому\~зазначила,\~що спірні відносини виникли з приводу компенсації частини доходу (заробітку) внаслідок затримки розрахунку, що направлено на невілювання інфляційного зменшення заробітку внаслідок затримки. Вказані відносини врегульовано ЗУ «Про\~компенсацію громадянам\~втрати частини\~доходів у\~зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» та Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159. Щодо посилання відповідача на те, що «дії позивача направленні на безпідставне збагачення», зазначає, що вказані доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки вказана виплата містить компенсаційний характер, і спрямована на відшкодування втраченої частини доходу внаслідок інфляції, що в свою чергу обумовлено затримкою розрахунку. Беручи до\~уваги,\~що справа\~розглядається за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~за відсутності\~учасників справи,\~відповідно до\~ч.\~2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] у період з 16.07.2018 року по 08.12.2020 року працював у ТОВ «Краснолиманське». Звільнений 08.12.2020 року згідно ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2023 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати в розмірі 93230,89 гривень, без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Також з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Рішення суду набрало законної сили. Частиною 4 ст.\~82\~ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до платіжної інструкції №2415 від 13.09.2023 року, яка була долучена позивачем до позовної заяви, сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 93230,89 грн. була перерахована позивачу 13.09.2023 року, тобто рішення суду було виконано в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч. 1ст. 115 Кодексу законів про працю України. Згідно зі статтею 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 1\~Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У статті 2\~Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Судом встановлено, що грошові кошти в сумі 93230,89 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] , стягнутої рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2023 року, були виплачені позивачу в порядку примусового виконання рішення лише 13.09.2023 року. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на користь позивача як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати. Відповідно до статті 4\~Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. За розрахунками позивача, наведеними в додатку до уточненої позовної заяви, розмір компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати за період з грудня 2019 року по вересень 2023 року включно, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 45074,24 грн. При цьому, з урахуванням положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та обставини, на яких наполягає позивач, з урахуванням того, що відповідачем подано у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, але при цьому докази, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, не надані, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 45074,24 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволені, позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення з позовом до суду, з яким він звернувся через систему «Електронний суд», то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 858,88 грн. На підставі ст. ст. 47, 115, 116 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення»,

Outcome: approved