Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

В березні 2024 розу позивачі звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Перший Універмаг», в якому просили: 1) стягнути з ТОВ «Перший Універмаг» на їхню користь матеріальну шкоду у розмірі 4300,00 грн.; 2) стягнути з ТОВ «Перший Універмаг» на їхню користь моральну шкоду у розмірі 75 000,00 грн., а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 17.10.2023 позивачка [PERSON] , в інтересах своєї матері [PERSON] , звернулись до Ательє в Центральний універсальний магазин Києва, яке розташоване на 6-му поверсі, послуги ательє надавались ТОВ «Перший Універмаг» з метою отримання послуги ремонту одягу, а саме зменшення розміру дитячої курточки з 74 на 68 розмір. Позивачами було надано відповідачу дитячу курточку, рожевого кольору, італійського бренду «Блю Кідз», розмір 74, з метою перешиття її на менший розмір. Зазначають, що працівник ТОВ «Перший Універмаг» прийняв курточку, попередньо її оглянувши та вислухавши побажання позивачів, після чого працівником була виписана квитанція № 645, із зазначеною датою приймання 17.10.2023 та датою видачі 20.10.2023. Крім того, відповідно до квитанції № 645 було розписано перелік необхідних послуг, метою яких було надання позивачу товару (курточки) з новими необхідними позивачам характеристиками розміру. Вказують, що вартість роботи склала 3000,00 грн., дитяча курточка, яка була придбана за 1300,00 грн., була зіпсована та стала такою, що у разі її використання могла б завдати шкоди життю та здоров`ю 6-місячній дитині, через загрозу задухи шляхом задуження горловиною курточки шиї дитини. Зазначають, що ними було сплачено в повному обсязі вартість послуг, що підтверджується фіскальним чеком від 17.10.2023 ФН 300746863. 18.10.2023 о 15.22 год. позивача [PERSON] , було повідомлено про те, що працівниками відповідача було виконано роботу щодо зменшенню курточки та повідомлено про можливість забрати її. 18.10.2023 позивачі приїхали до ательє для отримання перешитої дитячої куртки, де адміністратор ательє [PERSON] принесла гарну красиву сумочку. з якої витягла яскраву коробку, а з коробки курточку та швидко показала її, не показавши горловину, закриту великим капюшоном, що пошита на 6-місячну дитину і потім вклала курточку в коробку, яку вложила в фірмову сумочку. Зазначають, що вдома позивачі розгорнули пакунок і розстебнули блискавку, то по горловині встановили, що курточка по горловині виглядала дуже маленьким розміром, замірявши розмір по горловині ними було встановлено, що курточка до перешиву була 38 см., а в ательє зробили розміром усього 19 см., тому курточка не може використовуватися як одяг для 6-ти місячної дитини, оскільки вона зменшена до розміру передчасно народженої дитини. Вказують, що з вини працівників ательє курточка непридатна до користування як одяг для 6-ми місячної дитини. 24.10.2023 позивачі звернулися до відповідача з усною претензією, на яку так і не отримали відповідь. 15.11.2023 позивачами в приміщенні ЦУМА було надано письмову претензію адміністратору [PERSON] та його помічниці [PERSON] , але другий примірник претензії не було повернуто та відповіді станом на дату подачі позову не було надано. Зазначають, що 09.02.2024 ними було направлено повторну претензію засобами поштового зв`язку, але відповіді на прензію не отримали. Позивачі вважають дії працівників ательє недобросовісними, шахрайськими, з наданням неякісних послуг споживачу, які призвели до неможливості використовувати куртку в подальшому. Крім того, позивачі зверталися до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів із зверненням, на яке була отримана відповідь про те, що на виконання вимог п. 2 Постанови Держпродспоживслужба листом від 03.11.2023 № 15.1.2-3/23208 звернулась до Міністерства економіки України з проханням прийняти рішення про здійснення заходу (контролю) за додержанням ТОВ «Перший універмаг» законодавства про захист прав споживачів за зверненням від 30.10.2023, але відповідно до листа Міністерства економіки України від 09.11.2023 №3632-06/60886-30, рішення щодо проведення позапланової перевірки за додержанням ТОВ «Перший універмаг» вимог законодавства про захист прав споживачів не прийнято. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.. Ухвалою суду від 20.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (суддя Сіромашенко Н.В.). 08.04.2024 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 17.10.2023 між позивачкою [PERSON] та відповідачем було укладено Публічний договір про надання послуг та виконання робіт з ремонту одягу, білизни, аксесуарів та побутового текстилю. Зазначає, що саме [PERSON] підписувала квитанцію № 645, а також здійснювала розрахунок за послуги, в зв`язку з чим ми відповідач вважає, що договір було укладено саме з нею як замовником /споживачем, а тому вона і є належним позивачем у справі. Вказує, що позивачка [PERSON] звернулась до відповідача з проханням здійснити ремонт речі, а саме нею було надано вже розкроєну річ. Зі слів кравчині, яка приймала замовлення, позивачі вказували, що розкрій речі було здійснено самостійно позивачами, що підтверджується відеозаписом 1- 580 (2023-10-17 13'32'25 - 2023-10-17 13'54'30) від 17.10.2023 на якому видно, що річ була передана відповідачу в розкроєному вигляді до моменту укладення Договору з відповідачем. Крім того, річ не мала товарного вигляду,не могла використовуватися за призначенням, не мала повної первинної вартості, яку важко назвати курткою, як її називають позивачі. Позивачі забажали зшити всі елементи , які вони принесли до ательє, разом з урахуванням необхідності зменшити довжину рукава, довжину блискавки, пришивання капюшона, перекроїти плечі. Річ було прийнято відповідачем за квитанцією ательє № 645 від 17.10.2023. Зазначає, що жодного застереження про зміну розміру з 74 до 68 розміру від позивачів не було озвучено, про що, свідчить квитанція № 645 з описом всіх побажань та підписом позивача [PERSON] , та яка є фактом укладання Договору на зазначених у квитанції умовах. Вказує, що працівника ательє не було надано позивачами чітких розмірів відповідно до таблиці дитячих розмірів для дитини відповідного віку, як зазначено позивачами. Горловина речі взагалі не змінювалась та не мала змінюватися, адже в квитанції № 645 така послуга не замовлялась та не виконувалася відповідачем, тому твердження, що непридатність до використання речі через зміну розміру горловини в результаті надання послуг Виконавцем є таким, що не відповідає дійсності. 18.10.2023 всі роботи були достроково здійснено, позивачі забрали товар й роботою та якістю наданих послуг були задоволені, претензій не мали. Крім того, позивачами було підписано квитанцію про отримання, в якій було зазначено , що позивач отримує товар та не має претензій. Твердження позивачів щодо того, що адміністратор ательє принесла коробку та не показала позивачам вибір, є таким, що вводить суд в оману, адже на доданому до відзиву відеозапису видно, що позивачі прийняли товар, детально розглядали вибір, у тому числі і горловину. Однак, після спливу майже місяця з моменту надання послуг та підписання квитанції про отримання та користування виробом, а саме 15.11.2023 на адресу відповідача від [PERSON] надійшла заява, в якій зазначалося, що всупереч домовленостям відповідач повернув куртку менше 68-го розміру, а повинен був переробити з 74 розміру на 68 розмір, рукава різної довжини, рукава не симетрично «притачені» та погано «посажені», та інше. Зазначає, що товар позивачі прийняли без зауважень. У відповідь на заяву позивача від 15.11.2023 було направлено лист № 91-1 від 20.11.2023 з пропозицією провести незалежну експертизу якості робіт, пропозицію було проігноровано позивачами. 09.02.2024 від позивачів надійшла ще одна претензія, за якою вони вимагали відшкодувати вартість робіт у сумі 3000,00 грн., вартість товару у сумі 1299,00 грн., відшкодувати моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн.. Аргументування розрахунку та причин виникнення моральної шкоди в претензії не зазначалось. Листом № 12-1 від 20.02.2024 відповідачем було надано обґрунтовану відповідь, а саме що 18.10.2023 послуги були надані в повному обсязі і належним чином, про що свідчить відмітка та підпис зі сторони позивача в квитанції. Крім того, повторно було запропоновано позивачам провести незалежну експертизу. Позивачами повторну пропозицію було також проігноровано. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 17.10.2023 між [PERSON] та ТОВ «Перший Універмаг» було укладено Публічний договір про надання послуг та виконання робіт з ремонту одягу, білизни, аксесуарів та побутового тестилю. Позивачами було надано розкроєну річ, а саме полочка та спинка разом, рукава окремо, капюшон окремо, для зшиття всіх елементів, з урахуванням необхідності зменшення довжини рукава, довжини блискавки, пришивання капюшона, перекроїти плечі. 18 жовтня 2023 [PERSON] надано послуги по ремонту одягу, а саме дитячої куртки, за які позивач сплатила 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 645 від 18.10.2023,яку було підписано особисто позивачем про отримання із зазначенням, що позивач отримує товар та не має претензій. Позивачі в обґрунтування позову вказують на те, що ТОВ «Перший Універмаг» надало неякісні послуги по ремонту дитячої куртки, за які відповідач зобов`язаний повернути останнім сплачені ними кошти в розмірі 3000,00 грн. та вартість дитячої куртки у розмірі 1300,00 грн., а всього 4300,00 грн.. 30.10.2023 [PERSON] звернулась з заявою до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про захист свого права щодо неякісних послуг з ремонту дитячої куртки. Листом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на звернення [PERSON] щодо повернення коштів за неякісний ремонт дитячої куртки повідомило про те, що відповідно Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування державної політики у сфері захисту прав споживачів відповідно до Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459, є Міністерство економіки України. Таким чином, прийняття рішення про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про захист прав споживачів відноситься до компетенції Міністерства економіки України. Держпродспоживслужба листом від 03.11.2023 № 15.12-3/23208 звернулась до Міністерства економіки України з проханням прийняти рішення про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за додержанням ТОВ «Перший універмаг» законодавства про захист прав споживачів за зверненням від 30.10.2023. Відповідно до листа Міністерства економіки України від 09.11.2023 № 3632-06/60886-03 рішення щодо проведення позапланової перевірки за додержанням ТОВ «Перший універмаг» вимог законодавства про захист прав споживачів на підставі звернення [PERSON] від 30.10.2023 не прийнято. Відповідно достатті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з умовами частини третьоїстатті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Пунктом 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з пунктом 3 цієї частини виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. ПреамбулоюЗакону України «Про захист прав споживачів»установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Пунктом 7 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченимЗаконом України"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (розрахунковий документ). Статтею 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Фактично між сторонами було укладено усний договір про надання послуг та виконання робіт з ремонту одягу, білизни, аксесуарів та побутового тестилю. Відповідно до вимогст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Одним із видів публічного договору є договір побутового підряду (ч. 2 ст. 865ЦК України). Згідно ч. 1ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 866 Цивільного кодексу Українивизначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 873 вказаного Кодексу, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Предметом доказування по даній справі є, зокрема, наявність недоліків, істотних недоліків у виконуваній роботі, наявність збитків та їх розміру, наявність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками у роботі та діями підрядника ( виконавця робіт). У п.12 та п. 15 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів»визначено такі поняття, як недолік та істотний недолік. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ч.1 та ч.6ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачами, всупереч вимогам ч.1 та ч.6ст.81 ЦПК України, не надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що їхні права були порушені шляхом здійснення ТОВ «Перший універмаг» некваліфікованого ремонту дитячої куртки. Інших доказів, які б давали суду підстави вважати, що шкода завдану позивачу внаслідок неналежного проведення відповідачем ремонтних робіт речі, матеріали справи не містять. Крім того, з матеріалів справи не зрозуміло кому належить річ, а саме дитяча куртка, оскільки доданий позивачами до матеріалі справи касовий чек № 264197 на купівлю дитячої куртки поганої та нечитаємої якості, а тому не можливо встановити кому належить річ та хто її купував. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами не надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження неякісного ремонту, виконаного відповідачем, а саме, наявності недоліків, істотних недоліків у виконаній роботі, причин таких недоліків, завданого збитку та його розміру, а тому позивачами недоведені позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків, відтак не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то дані вимоги є похідними від позовних вимог про відшкодування шкоди, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зважаючи на те, що судом не встановлено правових підстав для задоволення вказаної вимоги, тому позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Тому судом не встановлено підстав для стягнення з ТОВ «Перший універмаг» на користь [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди у розмірі 75000,00 гривень. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачі не сплачували судовий збір, оскільки на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»звільнені від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого позову відмовлено, тому судом не вбачаються підстави для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed