Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Ж.П. 03 лютого 2022 року на ім`я [PERSON] , та визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії РВ№0074555. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] та він є спадкоємцем на майно останнього за правом представлення в порядку ст.1266 ЦП України як внук який спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом його матері, якби була жива на час відкриття спадщини, оскільки дочка покійного [PERSON] померла [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не подав через те, що з дідусем, який помер у КЗ «Здолбунівський геріатричний пансіонат» не спілкувався. Постановою Рівненського апеляційного суду від 05.12.2023 року йому було визначено додатковий строк тривалістю два місяці з дня вступу судового рішення в законну силу для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті діда. 13 січня 2024 року ним подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та стало відомо, що 19 жовтня 2021 року до приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Семенюк Ж.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його рідна сестра [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом, якій 03 лютого 2022 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах. Через наявність вказаного свідоцтва нотаріус не може видати свідоцтво про право власності, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подала. Згідно поданого\~представником позивача\~клопотання позовні\~вимоги підтримує\~повністю та\~просить розглянути\~справу без\~їх участі.\~За таких\~умовах суд\~вважає за\~можливе винести\~заочне рішення\~в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , який помер [INFO] та донька якого [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. Після смерті [PERSON] відкрилася\~спадщина на\~належне йому\~майно,\~у тому\~числі на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Б.Хмельницького розміром 2,15 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку серії РВ№0074555. З матеріалів спадкової справи №30/2021, яка була заведена 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Ж.П. на підставі заяви рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , остання 03 лютого 2022 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, не повідомивши нотаріуса про наявність спадкоємців першої черги. Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за правом представлення після смерті діда [PERSON] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 12 січня 2024 року нотаріусом було відмовлено у зв`язку з видачею такого свідоцтва спадкоємцю другої черги та неможливістю видачі свідоцтва на те саме майно. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за\~заповітом і\~за законом\~можуть бути\~фізичні особи,\~які є\~живими на\~час відкриття\~спадщини,\~а також\~особи,\~які були\~зачаті за\~життя спадкодавця\~і народжені\~живими після\~відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно положень ст.1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст.1266 ЦК України). Спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту в ст.1301\~ЦК України виокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Так, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. З роз`яснень, які містяться в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Видане [PERSON] як спадкоємцю другої черги свідоцтво про право на спадщину порушує право на спадкування позивача як спадкоємця, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання такого свідоцтва недійсним. З роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Відповідно до ст.67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачем не надано постанову нотаріуса про відмову йому в оформленні права на спадщину, тим самим позивач не підтвердив належним та допустимим доказом відсутність умов для одержання свідоцтва у нотаріуса, що виключає визнання такого права в судовому порядку. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: partial