Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просити стягнути на його користь з [PERSON] суму інфляційних витрат в розмірі 6229,77 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 1076,00 грн, витрати на правову допомогу та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 24.06.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було задоволено позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - Позивач) до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 8 676 грн. 80 коп., 840 грн. 80 коп. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. 00 коп. 10.12.2020 року Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі №638/14204/20. Позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. 30.05.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. 08.08.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] у зв`язку із фактичним виконанням відповідачем рішення суду від 24.06.2021 року в повному обсязі. Позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення ухвали суду по справі №638/14204/20 - 11.12.2020 року та до дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження - 07.08.2023 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 6 229,77 грн. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 11.11.2020 року по 07.08.2023 року складає 1 076,00 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.08.2023 року відкрито провадження у справі. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Самойленка П.М. про розгляд справи за їх відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.06.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було задоволено позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] завданні збитки в порядку зворотної вимог (регресу) в розмірі 8 676 (вісім тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 80 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., а всього 13 516 (тринадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 80 коп. 10.12.2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі №638/14204/20. 30.05.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. 08.08.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] у зв`язку зі сплатою [PERSON] заборгованості в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України [PERSON] за період з 11 грудня 2020 року по 07 серпня 2023 року від простроченої суми нараховані 3% річних в розмірі 1076,00 грн. та інфляційні витрати в розмірі 6229,77 грн. Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року, додаткова угода №129 від 23.06.2023 року, акт здачі-прийняття робіт до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року, платіжну інструкцію про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на викладене, з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору в розмірі 858,88 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved