Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем\~по справі\~вона перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~09.06.2017,\~який було\~зареєстровано Лозівським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області,\~актовий запис\~110.\~Від шлюбу\~дітей не\~мають.\~Між сторонами\~припинені шлюбно-сімейні\~відносини з\~тих причин,\~що вони\~мають різни\~погляди на\~життя,\~між ними\~втрачена довіра\~і взаєморозуміння\~і як\~наслідок виникли\~такі відносини,\~при яких\~подальше спільне\~проживання стало\~неможливим.\~Вважаючи,\~що сім`я\~розпалась остаточно,\~просить шлюб\~розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, зазначила, що примирення між ними не досягнуто. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~чином судовою\~повісткою про\~виклик,\~причину неявки\~суду не\~повідомив,\~з заявами\~про ознайомлення\~зі справою\~до суду\~не звертався,\~будь-яких\~заяв по\~суті не\~подавав,\~ правом подання відзиву не скористався. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою судом повно та всебічно з`ясовувано фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховується наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, вживалися заходів до примирення подружжя. Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Позивачка наполягає на задоволенні позову. Судом встановлено, що з 09.06.2017 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Фактично родина розпалася, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах збереження сім`ї стало неможливим і суперечить як інтересам позивача, так і відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Суд зауважує, що відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved