Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

01 березня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 06 серпня 2022 року сторони зареєстрували шлюб. За час спільного проживання однією сім`єю, у зв`язку з різними поглядами на життя між сторонами виникали непорозуміння, через які почуття взаємної поваги та любові з часом зникли, а сумісне проживання та збереження сім`ї стало неможливим, у зв`язку з чим з початку 2023 року подружні стосунки припинені остаточно. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. Ухвалою суду від 23 травня 2024 року клопотання представника Учар Явуз про надання строку на примирення задоволено частково. Надано подружжю строк для примирення строком 1 (один) місяць. Зупинено провадження до 24 червня 2024 року. В судове засідання 25 червня 2024 року з`явився представник Позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що сторони не дійшли до примирення. Пояснив, що з лютого 2023 року сторони не підтримують подружні стосунки, збереження сім`ї неможливе. Представник Відповідача зазначив, що сторони до примирення не дійшли, проте Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу з підстав його віросповідання. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин Турецької Республіки Учар Явуз та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2022 року, про що свідчить актовий запис №1667, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач після реєстрації шлюб не змінювала прізвище. Як вбачається з матеріалів справи у сторін малолітні та неповнолітні діти відсутні. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач спільне життя з відповідачем не склалось через відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з лютого 2023 року. Разом з цим, суд враховує ту обставину, що наданим судом часом для примирення, сторони не скористались, примирення не досягли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved