Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (далі -ТОВ «Теплопостачсервіс») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір з відповідачем про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався. Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату спожитих послуг, а відсутність договору не може бути підставою для звільнення від оплати наданих послуг. Заборгованість відповідача становить: за послуги з централізованого опалення з період з листопада 2019 року по жовтень 2023 року становить 77233,09 грн., 3% річних, нарахованих на цю суму - 1561,19 грн. та інфляційні втрати, нарахованих на цю суму - 6374,54 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року - 676,38 грн., 3% річних, нарахованих на цю суму - 12,38 грн. та інфляційні втрати, нарахованих на цю суму - 66,34 грн.; абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 22.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, встановив наступне. ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2018. Тріпатхі Нутан є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу від 14.08.2015 №42319051. 16.11.2023 позивач підписав заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води та з постачання теплової енергії. Відомості про укладання між ТОВ «Теплопостачсервіс» та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за інший період відсутні. Також відсутні відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та опалення та відмовився від них в установленому чинним законодавством порядку. Згідно з розрахунком позивача за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість з централізованого опалення за період з листопада 2019 року по жовтень 2023 року в сумі 77233,09 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року - 676,38 грн., абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, як співвласник квартири, є споживачем послуги з централізованого опалення, яку надає ТОВ «Теплопостачсервіс». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Таким чином, позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення з період з листопада 2019 року по жовтень 2023 року - 77233,09 грн.; за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року - 676,38 грн., абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року - 965,92 грн. Також на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи те, що відповідач, як боржник, прострочив виконання зобов`язання, з нього підлягають стягненню на користь позивача нараховані на суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення 3% річних, в сумі 1561,19 грн. та інфляційні втрати в сумі 6374,54 грн., а також нараховані на суму заборгованості за надані послуги з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року - 676,38 грн., 3% річних в сумі 12,38 грн. та інфляційні втрати в сумі 66,34 грн. за весь час прострочення. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2684 грн.

Outcome: approved