Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

У лютому 2024 року представник заявника [PERSON] , представляючи інтереси заявника [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією заявою. Вимоги заяви представник заявника мотивував тим, що [INFO] в м. Носівка Чернігівської області помер дядько заявника по лінії батька [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 5,9209 га, розташовані на території Мринської (колишньої Селищанської) сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 132495. Заявник є спадкоємцем [PERSON] п`ятої черги за законом. Заявник не має можливості пред`явити довідку органу місцевого самоврядування, оскільки [PERSON] проживав в будинку разом із ним по [ADDRESS] , а був зареєстрований за іншою адресою в с. Киселівка Ніжинського (раніше Носівського) району Чернігівської області. [PERSON] проживав одиноко, хворів, інших родичів, крім заявника, не мав, а тому заявник забрав дядька проживати у свій будинок. [PERSON] мав слабке здоров`я, потребував допомоги, мав онкологічне\~\~\~ захворювання,\~\~\~ до\~\~\~ нього\~\~\~ за\~\~ місцем\~\~\~ проживання\~\~\~ заявника\~\~\~\~ на\~\~\~\~ адресу: [ADDRESS] , приїздила бригада швидкої для надання медичної допомоги. Заявник звертався до Носівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для отримання витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження його батька [PERSON] та його дядька [PERSON] . За результатами проведеної перевірки актовий запис про народження [PERSON] за 1935 рік по с. Держанівка Носівського району Чернігівської області не виявлено. Тому заявник не може підтвердити родинного зв`язку з дядьком [PERSON] . За життя 15 лютого 1995 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому частину будинку заповів [PERSON] . [PERSON] не приймав спадщину після смерті [PERSON] і приймати її не бажає. Встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникові для юридичного оформлення його спадкових прав. Саме тому представник заявника просив винести рішення, яким: - установити факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідним племінником [PERSON] , який помер [INFO] ; - установити факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 09 листопада 2004 року, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2024 року в цивільній справі відкрито окреме провадження, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 01 квітня 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 01 квітня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 18 червня 2024 року.\~ У судовому засіданні, яке відбулося 01 квітня 2024 року, заявник та представник заявника [PERSON] підтримали заяву з мотивів, викладених у її змісті, та просили її задовольнити. У судове засідання, призначене на 18 червня 2024 року, заявник та представника заявника не з`явилися, представник заявника подав заяву про підтримання вимог заяви та розгляд справи за відсутності заявника та представника заявника.\~\~ Представник заінтересованої особи Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, представник заінтересованої особи подала до суду заяву, у якій указала, що Мринська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області не заперечує проти задоволення заяви, просить розглянути справу без присутності представника заінтересованої особи, заяву визнає. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій указав, що вимоги заяви визнає і не заперечує проти їх задоволення. Спадщину після смерті [PERSON] він не приймав і приймати не бажає, не буде звертатися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Допитаний у судовому засіданні, яке відбулося 1 квітня 2024 року, свідок [PERSON] дав показання, що він є сусідом заявника, проживає в [ADDRESS] , добре знайомий із заявником та добре знав, що покійний [PERSON] доводився заявникові рідним дядьком по лінії батька. Батько заявника [PERSON] був рідним братом [PERSON] . [PERSON] \~\~\~ безпосередньо\~\~\~ 1,5-2\~ роки перед смертю проживав у будинку заявника по [ADDRESS] , власної родини не мав, мав слабкий стан здоров`я, тяжко хворів, часто до будинку по [ADDRESS] приїздила швидка допомога. Заявник та його дружина опікувалися [PERSON] та надавали йому необхідну допомогу. Помер [PERSON] у будинку заявника, хоронили його в рідному селі Киселівка.\~ Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, що він дуже добре\~\~\~ знайомий\~\~ із\~\~\~ заявника, проживає в [ADDRESS] . В іншому свідок дав показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] . Підстав для сумніву в достовірності таких показань свідків\~ у суду немає. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показанням свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом установлено, що [INFO] в с. Киселівка Носівського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 5,9209 га, розташована на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 132495 (а. с. 9) та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 10-15, 16-21). На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] , та проживав у племінника [PERSON] в м. Носівка. У будинку був зареєстрований один, що підтверджується довідкою Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 4/30 від 14 лютого 2024 року (а. с. 54). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Отже, відносини спадкування після смерті [PERSON] регулюються правилами ЦК України. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15 лютого 1995 року секретарем Селищенської сільської Ради народних депутатів Носівського району Чернігівської області, яким свою частину будинку заповідав [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 45) та копією заповіту (а. с. 43). Судом установлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 47) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 28 лютого 2024 року № 556/01-17 (а. с. 48). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що спадкоємець, визначений у заповіті, [PERSON] , не вчиняв жодних дій щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також у ході судового розгляду встановлено, що останній не претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] .\~ Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Судом установлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Батько заявника [PERSON] помер [INFO] в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Згідно з повідомленням Державного архіву Чернігівської області від 21 лютого 2024 року у книгах реєстрації поновлених актових записів про народження по Носівському району Чернігівської області за 1946 рік актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] немає. Книги реєстрації первинних актових записів по Держанівській сільській раді Носівського району Чернігівської області за 1931 та 1935 роки на зберігання до архіву не надходили і про їхнє місцезнаходження архів відомостей не має (а. с. 55). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00019131016 від 29 листопада 2017 року вбачається, що актовий запис про народження [PERSON] за 1935 рік по с. Держанівка Носівського району Чернігівської області не виявлено (а. с. 6). Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] був рідним племінником по лінії батька [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується письмовими доказами, які додані заявником до заяви, а саме: довідкою Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 4/30 від 14 лютого 2024 року, копією свідоцтва про народження заявника, у якому його батьком вказано [PERSON] . Крім того, у заявника наявні трудова книжка колгоспника № [NUMBER] , видана на ім`я [PERSON] , копія військового квитка [PERSON] , копія диплома [PERSON] (а. с. 22, 23), копії яких додано ним до заяви. Тобто заявник володіє та зберігає особисті документи померлого [PERSON] . Крім того, факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , і такі показання свідків повністю узгоджуються з письмовими доказами по справі. Отже, [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення після смерті [PERSON] .\~ Однак, відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] є перешкодою в оформленні спадкових прав заявника на спадкове майно після смерті рідного дядька [PERSON] . В іншому порядку, крім судового, підтвердити родинні відносини неможливо. Крім того, відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з матеріалами справи (а. с. 32) на день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований один у [ADDRESS] , однак проживав у [PERSON] у м. Носівка. Із копії паспорта громадянина України (а. с. 4) убачається, що заявник [PERSON] \~\~ з\~\~\~ 19 січня 1994 року і по даний час є зареєстрованим по [ADDRESS] . Судом встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] постійно проживав у будинку свого племінника [PERSON] по [ADDRESS] , оскільки в силу стану здоров`я, спричиненого хворобою, потребував постійної допомоги та постійного стороннього догляду. [PERSON] забезпечував йому такий догляд та лікування. Ці обставини підтверджуються довідкою Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а. с. 32), поясненнями заявника, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, сумнівів у достовірності яких суд не має. Оскільки в заявника відсутні документи на підтвердження його спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього, заявник позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . При винесенні рішення суд бере до уваги те, що встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, адже дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, встановити ці факти. Відповідно до\~ ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved