Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

08.12.2023 позивач звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 2022 року в магазині TELEMART.UA за замовленням 976952 він придбав Товар Монітор АОС 27" AGON PRO AG274UXP Black/Red. Придбаний товар не задовольнив його за формою, габаритами, розміром. 28 жовтня 2022 року позивач повернув вказаний монітор назад продавцеві разом з письмовою Вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Однак, у добровільному порядку кошти повернуто не було. Відповідач відмовився добровільно виконувати вимоги вищезазначеної норми закону, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Постановою Вінницького апеляційного суду від 02.11.2023 року (справа № 132/3096/22) було вирішено: «Розірвати договір купівлі-продажу монітора АОС 27 AGON PRO AG274UXP Black/Red, від 26 жовтня 2022 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп» на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу монітора АОС 27» AGON PRO AG274UXP Black/Red, від 26 жовтня 2022 року в розмірі 36871 грн.» 15.11.2023 року на банківський рахунок [PERSON] було перераховано стягнуті з Відповідача кошти. Таким чином, вищевказані грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу товару, [PERSON] були повернені через 340 днів після отримання Відповідачем Вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, і лише після ухвалення вищезазначеного судового рішення. Оскільки товар був реалізований поза торговельними та офісними приміщеннями продавця, [PERSON] , як покупець, мав право розірвати договір, а продавець повинен був повернути сплачені кошти без затримки не пізніше 30 днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Відтак, Відповідач мав повернути сплачені за товар кошти не пізніше 28.11.2022 року. Свої зобов`язання Відповідач не виконав, а тому на підставі положень ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» [PERSON] набуває права на стягнення неустойки в розмірі 1% за кожний день затримки повернення коштів. В зв`язку з цим [PERSON] звернувся до Відповідача з Претензією від 18.11.2023 року про сплату неустойки на підставі ст. 8, ч. 9 ст. 12 та ч.7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» , але Відповідач відмовив йому. Тому Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення з Відповідача на підставі ст. 8, ч. 9 ст. 12 та ч. 7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойки в сумі 36 871 грн. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2023 відкрито провадження у справі\~ за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач ТОВ «ДРІМКОМП» в особі представника адвоката Петренко Я.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду із відзивом на позов (зареєстрованим 02.04.2024 р. за вх. №3163/24), в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що у вимозі про сплату неустойки Позивач посилається на ст.12 Закону «Про захист прав споживачів». Відповідно до зазначеної норми продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту розірвання договору. Укладений між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп» договір купівлі-продажу монітора АОС 27 AGON PRO AG274UXP Black/Red 26 жовтня 2022 року, був розірваний 02.11.2023р. Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2023р. було постановлено Розірвати договір купівлі-продажу монітора АОС 27 AGON PRO AG274UXP Black/Red, від 26 жовтня 2022 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп». ТОВ «Дрімкомп» відповідно до вимог чинного законодавства виконало вимогу Позивача від 07.11.2023 року про повернення коштів : 15.11.23р. [PERSON] було перераховано грошові кошти в повному обсязі, про що і підтверджує Позивач. Відповідач в межах встановлених строків виконав вимогу Позивача, а відтак відсутні підстави для претензій Позивача. Ухвалою суду від 30.05.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп» про захист прав споживача та стягнення неустойки, та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, яка зареєстрована за вх.№6125/24 від 25.06.2024 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Представник відповідача ТОВ «ДРІМКОМП» - адвокат Петренко Я.В. надала до суду заяву, яка зареєстрована за вх.№5434/24 від 06.06.2024 року про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позиція Відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. З позовними вимогами Відповідач категорично не погоджується. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27 жовтня 2022 року в магазині TELEMART.UA за замовленням 976952 він придбав Товар Монітор АОС 27" AGON PRO AG274UXP Black/Red. Придбаний товар не задовольнив його за формою, габаритами, розміром. 28 жовтня 2022 року позивач повернув вказаний монітор назад продавцеві разом з письмовою Вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Однак, у добровільному порядку кошти повернуто не було. Відповідач відмовився добровільно виконувати вимоги\~ вищезазначеної норми закону, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Постановою Вінницького апеляційного суду від 02.11.2023 року (справа № 132/3096/22) було вирішено: «Розірвати договір купівлі-продажу монітора АОС 27 AGON PRO AG274UXP Black/Red, від 26 жовтня 2022 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімкомп» на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу монітора АОС 27» AGON PRO AG274UXP Black/Red, від 26 жовтня 2022 року в розмірі 36871 грн.» Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). 15.11.2023 року на банківський рахунок [PERSON] було перераховано стягнуті з Відповідача кошти. Таким чином, вищевказані грошові кошти, сплачені за договором купівлі-продажу товару, [PERSON] були повернені через 340 днів після отримання Відповідачем Вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, і лише після ухвалення вищезазначеного судового рішення. Оскільки товар був реалізований поза торговельними та офісними приміщеннями продавця, [PERSON] , як покупець, мав право розірвати договір, а продавець повинен був повернути сплачені кошти без затримки не пізніше 30 днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Відтак, Відповідач мав повернути сплачені за товар кошти не пізніше 28.11.2022 року. Свої зобов`язання Відповідач не виконав, а тому на підставі положень ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» [PERSON] набуває права на стягнення неустойки в розмірі 1% за кожний день затримки повернення коштів. В зв`язку з цим [PERSON] звернувся до Відповідача з Претензією від 18.11.2023 року про сплату неустойки на підставі ст. 8, ч. 9 ст. 12 та ч.7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» , але Відповідач відмовив йому. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон), договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза у торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 Закону споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 4 ст.12 Закону у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. [PERSON] 28.10.2022 року повідомив Відповідача про розірвання договору та повернув Відповідачу товар, проте впродовж тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору, тобто по 28.11.2022 року включно, продавцем для нього не повернута сплачена сума грошей в розмірі 36871 грн. Згідно ч. 7 ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів", до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону. Відповідно до ч. 9 ст.12 Закону, якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Період прострочення повернення Відповідачем [PERSON] грошей - з 28 листопада 2022 року (з 31-го дня після відмови від отримання замовлення, про що споживачем повідомлено продавця) по 02 листопада 2023 року (дата постановлення судового рішення) становить 340 днів, 1 відсоток вартості продукції становить 368 грн. 71 коп., тому розмір неустойки становить 125361 грн. 40 коп. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 по справі № 6-1120цс15 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 703/1181,/16-ц. Враховуючи те, що розмір нарахованої за період з 28 листопада 2022 року по 02 листопада 2023 року неустойки значно перевищує розмір збитків, тому наявні підстави для зменшення її розміру на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України до суми в розмірі 36871 грн., тобто вартості сплачених Позивачем грошових коштів за товар. Суд вважає, що укладання та виконання договору купівлі-продажу повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності». І захистити цю «слабку сторону» є обов`язком держави шляхом відповідного законодавчого врегулювання. Так відповідач неналежним чином виконав умови договору купівлі-продажу, що стало підставою для звернення позивача до суду\~ за захистом своїх порушених прав, а тому суд дійшов до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, а вимоги позивача є законними та обґрунтованими. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні до суду із позовом позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його вимоги стосувалися захисту його прав за позовом, що пов`язані з порушенням його прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Про стягнення інших судових витрат учасники справи не заявляли під час розгляду справи, а тому питання про їх розподіл судом не вирішувалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved