Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 78550 гривень 00 копійок за договором про споживчий кредит. Свої вимоги мотивувало тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 104143717 від 20 червня 2023 року, відповідно до якого останній отримав від кредитодавця грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.3, 2.1 Договору, кредит надається строком на 105 днів з 20.06.2023 року шляхом переказу на картковий рахунок. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 05.07.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.10.2023 року (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4. Договору). За п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 3150,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п. 1.5.3. Договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 54000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений пунктом 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом підписання кредитного договору на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем були перераховані грошові кошти у розмірі 20000,00 гривень. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Договору). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Термін повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 27 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 104143717 від 20 червня 2023 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 78550,00 гривень, із яких: 20000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією. Таким чином, ТОВ\~\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» наділене правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ТОВ «МІЛОАН» втратило такі права. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальника [PERSON] станом на 31.03.2024 року становить 78550,00 гривень, із яких: 2000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 гривень сума заборгованості відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 78550,00 грн. та понесені судові витрати. 16 травня 2024 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05 червня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що перед укладенням кредитного договору клієнту надається можливість обрати термін, за який він зобов`язується повернути тіло кредиту та нараховані згідно договору відсотки. Згідно обраним умовам термін кредитного договору повинен становити 15 днів, проте нарахування відсотків відбувалося протягом 105 днів. Також вказує, що кредитний договір містить не конкретні, незрозумілі та не прозорі істотні умови та він, як споживач, взагалі з текстом та положеннями договору не ознайомлений і розуміючи їх не уклав би зазначений договір, а якби і уклав то на інших умовах. Також зазначає, що в порушення вимог ст. 1082, ч. 2 ст. 517 ЦК України, повідомлення від фактора про перехід до нього права вимоги за договором кредиту від 27.10.2023 року та самого договору факторингу він не отримував. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 44). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 20 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , [INFO] , був укладений Договір про споживчий кредит № 104143717 (а.с. 6-12). Згідно п. 1.1. Договору, Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 гривень. Відповідно до п. 1.3, 2.1 Договору, кредит надається строком на 105 днів з 20.06.2023 року шляхом переказу на картковий рахунок. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 05.07.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.10.2023 року (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4. Договору). За п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 3150,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту: 1400,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п. 1.5.3. Договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 54000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений пунктом 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково з використанням карти [NUMBER] . Згідно п. 4.2. Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.5.3. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3. договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.\~\~ Згідно п. 6.1. Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або\~\~відповідний мобільний додаток чи інші засоби.\~\~Відповідно до п. 6.2. Договору, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил. Згідно п. 6.4. Договору, укладення Кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.\~\~Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.\~\~ Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом підписання кредитного договору на сайті, з введенням коду підтвердження «R92395», який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем перераховано грошові кошти у розмірі 20000,00 гривень (а.с. 6). Підписанням договору відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов`язань за договором. 27 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 104143717 від 20 червня 2023 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, згідно витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 року (а.с. 17), станом на дату відступлення права вимоги, складає 78550,00 гривень, із яких: 20000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією. Таким чином, ТОВ\~\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» наділене правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ТОВ «МІЛОАН» втратило такі права. З копії Акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 за Договором факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, фактор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та клієнт ТОВ\~«МІЛОАН»\~уклали даний акт про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 2 кількістю 2172, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 16). Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з [PERSON] станом на 31.03.2024 року становить 78550,00 гривень, з яких: 20000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18). Згідно з матеріалами справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як факторинг (а.с. 20). \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що зобов`язання за договором про споживчий кредит [PERSON] не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 78550,00 грн. (а.с. 18) ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання коштів\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронної\~правової угоди;\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо терміну укладення кредитного договору та незрозумілості істотних умов договору для останнього, оскільки відповідно до п. 1.3. Договору встановлено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 20.06.2023 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.07.2023 р. (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1. Договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 03.10.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2. Договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 05.07.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.10.2023 р. (останнього дня строку кредитування). Таким чином, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 20.06.2023 року до 03.10.2023 року за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~ст. 627 ЦК України. З позовом про визнання недійсним договору про споживчий кредит № 104143717 від 20 червня 2023 року в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень шляхом підписання кредитного договору на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору (а.с. 6-11). Що стосується доводів відповідача щодо неповідомлення його фактором за договором факторингу про перехід до останнього права вимоги за договором кредиту від 27.10.2023 року та неотримання ним самого договору факторингу, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст. 1082\~ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15\~….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, як було встановлено судом і не заперечувалось відповідачем, останній уклав договір про споживчий кредит № 104143717 від 20.06.2023 року, підписавши їх електронним підписом, отримав, грошові кошти, які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договір факторингу з кредитодавцем, викупивши борги відповідача. Зміна сторін у разі договору факторингу не змінила статусу відповідача, який за актами прийому передачі Реєстру боржників є боржником. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Не отримання повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляє обов`язку погашення заборгованості відповідача, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, не сплатив вищевказану заборгованість в добровільному порядку, відзиву на позовну заяву не пред`явив, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором № 104143717 від 20 червня 2023 року в розмірі 78550,00 гривень, із яких: 20000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією. Згідно із ч.1, ч.3\~ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved