Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою заінтересована особа: [PERSON] в якій просить: видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що фактично проживає: [ADDRESS] ), поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки: - заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , в належному їй будинку, за адресою: [ADDRESS] .; - зборонити наближатися на відстань меншу ніж 500 м до мого, [PERSON] , місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори, або контактувати через інші засоби зв`язку, через третіх осіб чи особисто з нею, [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Разом з нею в будинку зареєстрований та проживає [PERSON] , також в домі проживає донька заявниці з чоловіком, [PERSON] та онукою. Чоловік доньки, зять заявниці - [PERSON] знущається з [PERSON] , доводить до нервових зривів, погрожує ушкодженням здоров`я. Він "поливає" заявницю в обличчя з газового (перцевого) балончика з метою довести до сліпоти або іншого ушкодження здоров`я та вижити її з її житла. Також [PERSON] поводить себе стосовно [PERSON] агресивно та жорстоко, застосовує ненормовану лексику, постійно її принижує та навмисно влаштовує безлад, застосовує насильство, штовхає і постійно погрожує. В зв`язку із застосуванням до заявниці насильства, вона була змушена звернутися до органів поліції з заявою про застосування стосовної неї насильства та спричинення тілесних ушкоджень в зв`язку з чим, 03.06.2024 року органом досудового розслідування: сектором дізнання відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження: 12024226250000142) з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 125 КК України. В теперішній час, у кримінальному провадженні [PERSON] визнана потерпілою та вручена їй пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа\~ [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явився. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , копії договору дарування від 15.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2253 посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Валковою Л.М. та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3644704 від 30.06.20005 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), виданої 03.05.2024 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 12024226250000142, зареєстрованого 03.06.2024 року вбачається, що 03.06.2024 року за заявою [PERSON] сектором дізнання відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження: 12024226250000142) з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 125 КК України, в короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що 28.05.2024 приблизно о 22 годині 15 хвилин, невстановлена особа перебуваючи за адресою: [ADDRESS] нанесла тілесні ушкодження гр. [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] який є сусідом [PERSON] , пояснив, що [PERSON] проживає разом з заявником приблизно 8 років. Свідок особисто бачив як [PERSON] бив [PERSON] та бризкав газовим балончиком. Викликали поліцію. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Предметом доказування у даній справі є вчинення по відношенню до [PERSON] , домашнього насильства з боку [PERSON] , що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Пунктом 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (частина перша статті 350-3 ЦПК України). Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що з метою захисту життєво важливих інтересів постраждалих осіб, зокрема постраждалих дітей, попередження повторних випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі, забезпечення здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, надання комплексної та своєчасної допомоги постраждалим особам суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, обліку випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі, координації діяльності суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі ведеться Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі, до якого вносяться відомості окремо за кожним випадком насильства. Отже, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наявна в матеріалах справи копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на яку посилалась заявник, не доводить вчинення будь-яких протиправних дій відносно [PERSON] саме [PERSON] . Суд зазначає, що наразі вказана копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не підтверджує факт вчинення [PERSON] насильства відносно [PERSON] , що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Дослідивши надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у видачі обмежувального припису, оскільки заявник не надала належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису, в зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed