Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Єрмоленко Вікторії Анатоліївни, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Заповіту батько позивача не залишив. Після смерті [PERSON] право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги отримав позивач, який спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Інших спадкоємців, окрім позивача, немає. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивача державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді частини нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві власності. Під час оформлення спадщини, позивачу стало відомо про наявність обтяження у вигляді двох арештів нерухомого майна, що увійшло до складу спадщини після смерті батька позивача, який накладено на осіб, ПІБ яких повністю ідентичні ПІБ спадкодавця. Зняти арешт чи взагалі отримати будь-які відомості щодо наявного арешту неможливо оскільки його накладено за вимогою державного виконавця без будь-яких додаткових ідентифікуючих ознак, які б дозволили встановити місце та суб`єкта накладення арешту та органами ДВС на окупованій території у м. Донецьку, де батько позивача ніколи не проживав і не перебував. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальною контори від 13.09.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просить скасувати (зняти) арешт з нерухомого майна, та визнати за [PERSON] право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька, [PERSON] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024, відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа: [PERSON] , про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову. Витребувано у державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Коцило Світлани Василівни, копію спадкової справи, реєстровий номер у Спадковому реєстрі 66473075 після померлого [PERSON] , дата смерті [INFO] . 22.02.2024 на адресу суду, від державного нотаріуса, на виконання ухвали судді від 29.01.2024, надійшла копія спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . 23.02.2024 на адресу суду, від представника відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що Запорізька міська рада у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. 06.05.2024 у підготовчому судовому засіданні адвокатом Єрмоленко В.А. подано заяву про збільшення позовних вимог, про залучення третьої особи, про витребування доказів. Ухвалою суду від 06.05.2024, клопотання представника позивача про збільшення позовних вимог, про залучення до участі у справі третьої особи, про витребування доказів задоволено. Заяву представника позивача адвоката Єрмоленко Вікторії Анатоліївни про збільшення позовних вимог за позовом [PERSON] прийнято до розгляду, та у подальшому здійснювати розгля справи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, третя особа: [PERSON] , про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, визнання права власності у порядку спадкування за законом, у якості третьої особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про місце реєстрації [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), у період з 1999 року по день смерті [INFO] . Відкладено проведення підготовчого засідання у цій справі. 16.05.2024 до суду, через систему «Електронний суд» (сформовано 15.05.2024), надійшли письмові пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до яких зазначено, що [PERSON] є боржником АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 11.02.2015. Представником зазначено, що позов може бути задоволено судом і Банк не матиме заперечень проти його задоволення лише у випадку сплати суми заборгованості спадкодавця. 28.05.2024 на адресу суду, від Департаменту адміністративних послуг, на виконання ухвали суду, надійшла відповідна інформація. Ухвалою суду від 04.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи: [PERSON] ; Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, визнання права власності на частку квартири у порядку спадкування за законом, до судового розгляду по суті. Від представника позивача адвоката Єрмоленко В.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримали та просять задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача О.Мірошниченко, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.09.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1129. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 12.02.1988 [INFO] , актовий запис №220 складений 12.02.1988, та є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві власності. Також встановлено, що інша частка вказаної квартири належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом 14.12.1994. Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №180/2020 до майна померлого [PERSON] , 25.09.2020 позивач [PERSON] звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Склад спадкового майна: частка квартири [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. від 13.09.2021, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що вказана дія суперечить чинному законодавству. Постанова нотаріуса мотивована наступним: «Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №254697359 від 28.04.2021, було виявлено наступні обтяження: - підстава обтяження: вимога державного виконавця, 1-53, 01.09.2000, райсуд, 24.06.1999. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, все нерухоме майно. Зареєстровано: 15.06.2007 за № 5142872 реєстратором Славутська державна нотаріальна контора; - \~ \~ \~ \~підстава обтяження: постанова б/н, 12.06.2009, державна виконавча служба Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, все нерухоме майно. Зареєстровано: 25.06.2009 за №8833191 реєстратором: Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції. Ідентифікувати особу [PERSON] , на майно якого накладено арешти неможливо.» Водночас, суд констатує, що державним нотаріусом, на виконання ухвали суду про витребування копії спадкової справи після смерті [PERSON] , жодних підтверджуючих документів (Інформаційної довідки) на підтвердження вказаних обставин не надано. Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №355227185 від 21.11.2023, право власності на частку квартири [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12.10.2018. Відомості про: державну реєстрацію іншого речового права; державну реєстрацію іпотеки; державну реєстрацію обтяжень, - відсутні. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні. Відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні. Відомості з Державного реєстру іпотек відсутні. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 21.11.2023, за параметрами пошуку « [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] », будь яка інформація відсутня. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 21.11.2023, за параметрами пошуку « [PERSON] », наявна інформація, однак аналіз вказаних відомостей та інформації, будь яких даних, які б ідентифікували [PERSON] , [INFO] , судом не встановлено. Отже, виходячи із дослідження вказаних письмових доказів, судом не встановлено наявності будь яких обтяжень, заборон, арештів, як на нерухоме майно, яке належало на праві власності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , так і щодо особи. Таким чином, вимога позивача про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено таких арештів, які б підлягали скасуванню (зняттю). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Правова позиція щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "підлягає використанню національними судами України як джерело права. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Онерільдіс проти Туреччини» Європейський суд з прав людини визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. З урахуванням зазначеного вище у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька, [PERSON] , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Відтак, позов [PERSON] про скасування (зняття) арешту з нерухомого майна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, слід задовольнити частково.

Outcome: partial