Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

7 травня 2024 року представник позивача, адвокат Калашникова В. С., звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19 квітня 1994 року [PERSON] , керуючи закріпленим за ним автомобілем КАМАЗ-5320 державний номер [NUMBER] , належним автобазі виробничого об`єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є АТ «КЗРК», перевозив в село Почали Волинської області належне позивачу та його матері майно. Під час поїздки разом з водієм в кабіні автомобіля знаходився [PERSON] та його мати, [PERSON] . Під час руху [PERSON] заснув за кермом та, не впоравшись з керуванням, скоїв зіткнення з трактором ЮМЗ-6 із причепом, внаслідок чого мати позивача загинула, а позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого вивиху малої берцової кістки, скальпованої рани правого колінного суглобу та гомілки з наступними формування культі на рівні нижньої третини правого стегна. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 1995 року [PERSON] був засуджений за ч. 2 ст. 215 КК України (в редакції КК України 1960 року) до 4 років позбавлення волі. З 1995 року висновком МСЕК [PERSON] був визнаний інвалідом 2 групи, згідно довідки МСЕК від 28 травня 1997 року був визнаний інвалідом 3 групи безстроково, а за довідкою до акту огляду МСЕК від 24 квітня 2024 року він визнаний інвалідом 2 групи безстроково. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 161 від 11 листопада 2009 року, яка була проведена в рамках цивільної справи, наслідками травмування в даному ДТП позивача: відкрита тупа травма правої нижньої кінцівки, велика скальпована рана по передній поверхні гомілки з оголенням великогомілкової ступневого суглобу, відшарування шкіри, відкритий вивих правого гомілковоступневого суглобу, що проникає в порожнину суглобу, пошкодження зв`язок колінного суглобу та власної зв`язки наколінника. В подальшому травма ускладнилась газовою гангреною з некрозом м`яких тканин, внаслідок чого по життєвим показникам було проведено оперативне втручання, ампутація правої нижньої кінцівки. Також має місце сформована кукса правого стегна на рівні середньої третини з надлишком м`яких тканин, вираженим порушенням статико-динамічної функції правої нижньої кінцівки. Втрата професійної працездатності позивача складає 75% та 65% загальної працездатності безстроково станом на момент проведення експертизи. [PERSON] потребує протезування правої нижньої кінцівки, періодичного побутового догляду, придбання спеціальних засобів пересування, а саме: автомобіля з ручним керуванням. Рішеннями Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 лютого 2011 року, від 22 травня 2014 року, від 1 грудня 2017 року, від 15 жовтня 2019 року, від 11 лютого 2021 року та від 21 березня 2023 року з відповідача було стягнуте відшкодування спричиненої позивачу ДТП матеріальної шкоди. Так рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року з відповідача на користь позивача було стягнуто: на побутовий догляд щомісячно по 1675 грн., починаючи з 1 січня 2023 року до чергового перерахунку відповідно змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; на побутовий догляд одноразово за період з 1 грудня 2021 року по 31 грудня 2022 року в сумі 1775 грн.; доплату по щомісячним платежам за період з 1 грудня 2021 року по 31 грудня 2022 року в сумі 26625 грн.; щомісяця по 25125 грн. внаслідок втрати зарплати, починаючи з 1 січня 2023 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок. Вищевказані суми відшкодування йому матеріальної шкоди виплачуються, виходячи із мінімальної заробітної плати 6500 грн. з 1 грудня 2021 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», 6700 грн. з 1 жовтня 2022 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік». З 1 січня 2023 року мінімальна зарплата залишилась без змін в розмірі 6700 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», а з 1 січня 2024 року збільшилась до 7100 грн., а потім з 1 квітня 2024 року до 8000 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Таким чином необхідно здійснити перерахунок відшкодування матеріальної шкоди з 1 січня 2024 року, виходячи із мінімальної заробітної плати 7100 грн., а з 1 квітня 2024 року, виходячи із мінімальної заробітної плати 8000 грн. В зв`язку з цим підлягає перерахунку доплата на побутовий догляд, який повинен сплачуватися щомісяця із розрахунку1/4 частини мінімальної зарплати на момент виплати. Отже, з 1 січня 2024 року по 31 березня 2024 року відповідач повинен доплатити [PERSON] за побутовий догляд 300 грн., з 1 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року - доплатити за побутовий догляд 325 грн., а загалом 625 грн. Також з 1 травня 2024 року відшкодуванню допомоги на побутовий догляд підлягає по 2000 грн. щомісячно виходячи із мінімальної заробітної плати 8000 грн. Додавав, що оскільки його середньомісячна зарплата за три місяці до ДТП становила 24 грн. є меншою ніж п`ятикратний розмір мінімальної зарплати, то для обчислення розміру відшкодування шкоди необхідно брати п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Тому з 1 січня 2024 року по 31 березня 2024 року [PERSON] необхідно зробити перерахунок відшкодування втраченої зарплати, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної зарплати, яка становила за цей період 7100 грн. та за вказаний період доплаті підлягає 4500 грн. З 1 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року необхідно зробити перерахунок позивачу відшкодування втраченої зарплати, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної зарплати, яка становила на цей період 8000 грн., та за вказаний період доплаті підлягає 4875 грн., а загалом 9375 грн. Виходячи із мінімальної зарплати з 1 травня 2024 року в розмірі 8000 грн. відповідач повинен виплачувати [PERSON] щомісяця по 30000 грн. у відшкодування втраченої зарплати, починаючи з 1 травня 2024 року до чергового перерахунку відповідно до законодавства. На підставі викладеного просив суд стягувати з АТ «КЗРК» на користь [PERSON] щомісяця кошти на побутовий догляд в сумі 2000 грн., починаючи з 1 травня 2024 року до чергового перерахунку відповідно змін обставин, що тягнуть їх перерахунок, а також доплату за побутовий догляд за період з 1 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року одноразово в сумі 625 грн. Також просив суд стягувати з АТ «КЗРК» на користь [PERSON] щомісяця по 30000 грн. у відшкодування втраченої зарплати, починаючи з 1 травня 2024 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок, а також доплату по щомісячним платежам у відшкодування втраченої зарплати за період з 1 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року в сумі 9375 грн. Крім того просив суд на свою користь з відповідача стягнути витрати на оплату правової допомоги в сумі 1500 грн. Від представника\~відповідача,\~АТ «КЗРК»,\~надійшов відзив,\~де було\~вказано,\~що на\~виконання рішення\~Жовтневого районного\~суду м.\~Кривого Рогу\~від 21.03.2023\~року був\~виданий виконавчий\~лист про\~стягнення щомісячних\~платежів,\~який знаходиться\~на виконанні\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу Дніпропетровської\~області Макушева\~С.\~П.\~(ВП\~№ 71775500).\~У травні\~2024\~року з\~відповідача вже\~була стягнута\~в межах\~цього виконавчого\~провадження сума\~у розмірі\~26800\~грн.,\~яка складається\~з 25125\~грн.\~відшкодування втраченої\~зарплати та\~1675\~грн.\~коштів на\~побутовий догляд, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.05.2024 року, тому в разі задоволення позову буде мати місце подвійне стягнення сум, починаючи з травня 2024 року. Якщо суд задовольнить позовні вимоги, то виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця Макушева Є. П., має бути відкликаний судом, оскільки фактично відбувається визначення нових сум відшкодування матеріальної шкоди позивачу. Таким чином АТ «КЗРК» просить суд при вирішенні даної справи відкликати виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.05.2024 року по справі № 212/567/23, який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Макушева Є.П. Крім того представник відповідача заперечував проти розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи обсяг та зміст документів, які підтверджують позовні вимоги позивача, не змінюються, тому не потребують детального вивчення протягом 30 хвилин адвокатом. Отже, вважав розмір витрат на правничу допомогу завищеним. Ухвалою суду від 8 травня 2024 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Представник позивача, адвокат Калашникова В. С., подала суду клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Представник АТ «КЗРК» не висловив заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. 3-я особа також не висловила заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, не скориставшись правом на подання пояснень третьої особи. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом було встановлено, що на підставі рішення від 21 березня 2023 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, яке набуло чинності 21 квітня 2023 року, позов [PERSON] до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" було задоволено шляхом стягнення з АТ «КЗРК» на користь [PERSON] : щомісячно коштів на побутовий догляд в сумі 1675 грн., починаючи з 1 січня 2023 року до чергового перерахунку відповідно змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; доплати за побутовий догляд одноразово за період з 1 грудня 2021 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 1775 грн.; щомісячно по 25125 грн. у відшкодування втраченої зарплати, починаючи з 1 січня 2023 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; доплати по щомісячним платежам у відшкодування втраченої зарплати за період з 1 грудня 2021 року по 31 грудня 2022 року в сумі 26625 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. Суд також встановив, що 19 квітня 1994 року [PERSON] , керуючи закріпленим за ним автомобілем КАМАЗ-5320 державний номер [NUMBER] , належним автобазі виробничого об`єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є АТ «КЗРК», перевозив в село Почани Волинської області майно. В кабіні автомобіля знаходився [PERSON] та його мати, [PERSON] . При цьому [PERSON] заснув за кермом та, не впоравшись з керуванням, скоїв зіткнення з трактором ЮМЗ-6 з причепом. Внаслідок ДТП мати позивача загинула, а [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого вивиху малоберцової кістки, скальпованої рани правого колінного суглобу та гомілки з наступними формування культі на рівні нижньої третини правого стегна. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 1995 року [PERSON] був засуджений до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Висновком експерта № 161 ОКС «Бюро СМЕ» від 11.11.2009 року було встановлено, що каліцтво за наслідками ДТП призвело до втрати [PERSON] загальної працездатності в розмірі 65% та 75% професійної працездатності на безстроковий термін. Також [PERSON] визначено потребу у періодичному побутовому догляді. За висновком МСЕК від 24.04.2024 року [PERSON] був визнаний інвалідом 2 групи безстроково загального захворювання. Також [PERSON] було визначено індивідуальну програму реабілітації інваліда. На підставі висновку міжрайонної Зарічної МСЕК від 24 квітня 2024 року вбачається, що [PERSON] було призначено допоміжні засоби реабілітації: крісло-колісне базове багатофункціональне, милиці, протез правої ноги, силіконові лайнери, протез для купання, чохли на куксу, ортопедичне взуття. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК) юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За ч. 1 ст. 1195 ЦК фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно із ч. 1 ст. 1197 ЦК розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином судом було встановлено, що позивач потребує періодичного побутового догляду, який повинен сплачуватися щомісяця із розрахунку 1/4 частини мінімальної заробітної плати на момент проведення виплати. Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. На підставі викладеного вмотивування суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступних підстав. Так відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 грудня 2021 року складав 6500 грн., з 1 січня 2022 року - 6500 грн., а з 1 жовтня 2022 року відповідно 6700 грн. на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік». Також за Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2023 року було встановлено на рівні 6700 грн. При цьому згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» законодавець визначив розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня 2024 року в сумі 7100 грн., а з 1 квітня 2024 року в сумі 8000 грн. Отже, слід здійснити перерахунок відшкодування матеріальної шкоди позивачу з 1 січня 2024 року, виходячи із мінімальної заробітної плати в розмірі 7100 грн., а з 1 квітня 2024 року, виходячи із мінімальної зарплати в розмірі 8000 грн. Таким чином\~позивачу,\~який потребує\~періодичного побутового\~догляду,\~відповідач повинен\~сплачуватися щомісяця\~з січня\~2024\~року по\~квітень 2024\~року 1775\~грн.\~із розрахунку\~1/4\~частини мінімальної\~заробітної плати\~на момент\~проведення виплати\~(7100\~/\~4\~=\~1775),\~а з\~квітня 2024\~року -\~в сумі\~2000\~грн.\~(8000\~/\~4\~=\~2000) до зміни обставин, що тягнуть перерахунок відшкодування матеріальної шкоди. У зв`язку із перерахунком доплати на побутовий догляд, який повинен сплачуватися щомісяця із розрахунку1/4 частини мінімальної зарплати на момент виплати, то з 1 січня 2024 року по 31 березня 2024 року відповідач повинен доплатити [PERSON] за побутовий догляд 300 грн. ((7100 / 4 - 1675 грн.) х 3 = 300), а з 1 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року - доплатити за побутовий догляд 325 грн. (8000 / 4 - 1675 = 325), внаслідок чого загальна доплата становить за такий період 625 грн. (300 +325 = 625). Оскільки середньомісячна заробітна плата [PERSON] за три місяці до ДТП становила менше ніж п`ятикратний розмір мінімальної зарплати, то для обчислення розміру відшкодування шкоди необхідно узяти п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Так рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року на користь позивача стягується з АТ «КЗРК» щомісяця по 25125 грн. у зв`язку із втратою заробітної плати, починаючи з 1 січня 2023 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок. Таким чином на підставі наведених норм права з 1 січня 2024 року по 31 березня 2024 року необхідно зробити перерахунок відшкодування втраченої заробітної плати позивачу, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка становила на такий період 7100 грн., внаслідок чого щомісячній оплаті втраченої заробітної плати позивачу з боку відповідача підлягає 26625 грн. (7100 х 5 х 0,75 = 26625). При цьому\~з 1\~квітня 2024\~року слід\~зробити перерахунок\~відшкодування втраченої\~заробітної плати\~позивачу,\~виходячи із\~п`ятикратного\~розміру мінімальної\~заробітної плати,\~яка становила\~на такий\~період 8000\~грн.,\~внаслідок чого\~щомісячній оплаті\~втраченої заробітної\~плати позивачу\~з боку\~відповідача підлягає\~з такої\~дати 30000\~грн.\~(8000\~х 5\~х 0,75\~=\~30000)\~та до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок. Також доплаті підлягає [PERSON] з боку АК «КЗРК» за період з 1 січня 2024 року по 31 березня 2024 року втраченої заробітної плати позивачем в сумі 4500 грн. ((26625 25125) х 3 = 4500). Крім того доплаті підлягає [PERSON] з боку АК «КЗРК» за період з 1 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року втрачений заробіток позивачем в сумі 4875 грн. (30000 - 25125 = 4875). Отже, загалом доплаті позивачу з боку відповідача підлягає за період з 1 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року втрачена зарплата в сумі 9375 грн. (4500 + 4875 = 9375). Натомість, суд встановив, що у травні 2024 року АТ «КЗРК» вже було стягнуто в межах відкритого виконавчого провадження на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року на користь [PERSON] 26800 грн., а саме: 25125 грн. в рахунок відшкодування втраченої зарплати та 1675 грн. - коштів на побутовий догляд позивача, що підтверджується відомостями про відкрите виконавче провадження, яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Макушева Є. П. № 71775500, та платіжною інструкцією банку від 06.05.2024 року. Таким чином у зв`язку із перерахунком доплати на побутовий догляд, який повинен сплачуватися щомісяця із розрахунку 1/4 частини мінімальної зарплати на момент виплати, а також через фактичну виплату АТ «КЗРК» на користь позивача 1675 грн. у травні 2024 року, то з 1 травня 2024 року по 31 травня 2024 року слід доплатити за побутовий догляд позивачу 325 грн. (8000 / 4 - 1675 = 325), внаслідок чого загальна сума доплати становить за період з 1 січня 2024 року по 31 травня 2024 року 950 грн. (625 + 325 = 950). Отже, на підставі переліченого вмотивування позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача коштів на побутовий догляд в сумі 2000 грн., починаючи саме з 1 червня 2024 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок, а також зі стягненням доплати за побутовий догляд за період з 1 січня 2024 року по 31 травня 2024 року одноразово в сумі 950 грн. Крім того доплаті підлягає [PERSON] з боку АК «КЗРК» за період з 1 травня 2024 року по 31 травня 2024 року втрачений заробіток позивача в сумі 4875 грн. (30000 - 25125 = 4875), оскільки у травні відповідачем вже було проведено оплату 25125 грн., внаслідок чого загалом доплаті позивачу з боку відповідача підлягає за період з 1 січня 2024 року по 31 травня 2024 року втрачена зарплата в сумі 14250 грн. (9375 + 4875 = 14250). Таким чином в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача щомісяця по 30000 грн. у рахунок відшкодування втраченої зарплати, починаючи саме з 1 червня 2024 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок, а також зі стягненням доплати у рахунок відшкодування втраченої зарплати за період з 1 січня 2024 року по 31 травня 2024 року в сумі 14250 грн. При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката підтверджуються ордером № 1283034 адвоката Калашникової В. С., договором про надання правничої допомоги від 1 травня 2024 року, де визначена винагорода адвоката в сумі 1500 грн., актом приймання виконаних робіт від 02.05.2024 року, підписаний сторонами, на суму 1500 грн. за ознайомлення з матеріалами, опрацювання правової позиції, складання позовної заяви адвокатом, а також квитанцією від 2 травня 2024 року про оплату позивачем 1500 грн. за надану правничу допомогу адвокатом. Таким чином, враховуючи наявні докази на їх підтвердження, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу є доведеними в сумі 1500 грн., оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості, враховуючи ціну позову та значення для позивача вирішення справи, внаслідок чого суд відкидає посилання представника відповідача про необґрунтованість такого розміру та необхідність його зменшення. Отже, враховуючи, що суд задовольнив заявлені позовні вимоги [PERSON] , то судові витрати останнього з оплати доведеного в суді розміру правничої допомоги в сумі 1500 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1500 грн. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., від сплати якого позивача звільнено за законом при поданні даного позову. Крім того слід після набуття чинності рішенням суду відкликати виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, виданий по справі № 212/567/23 на підставі рішення від 21 березня 2023 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу після повного погашення по ньому заборгованості.

Outcome: approved