Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Представник [PERSON] (позивач), адвокат Мартинюк М.Р. подала до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТзОВ «ФК «Кредит Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Отсапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лиманський В.Ю., в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 35583, виданий 12.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису на користь відповідача; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~позову позивач\~покликається на\~те,\~що 28.08.2021\~виконавцем виконавчого\~округу м.\~Києва Лиманським\~В.Ю.\~розглянуто заяву\~про примусове\~виконання на\~підставі виконавчого\~наспиу№35583,\~виданого 12.05.2021\~було відкрито\~виконавче провадження\~№66644023.\~Зазначає,\~що про\~дане провадження\~позивач дізнався\~із Єдиного\~державного реєстру\~виконавчих проваджень. Вважає, що виконавчий напис № 35583, виданий 12.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинений з порушенням діючого законодавства, з огляду на наступні правові обставини: позивач не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не був повідомлений жодним чином про зміну кредитора, нотаріус не перевірив безспірність стягнення грошових коштів, а саме не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту (а.с.1-4). Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову (а.с.14-15). Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.21-22). Ухвалою суду від 01.04.2024 заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого провадження №66644023 відкритого за виконавчим написом №35583 виданого 12.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 28830,00 грн. - до набрання судовим рішенням законної сили у цивільній справі Франківський районний суд №465/2398/24 (а.с.24-26). Представником відповідача [PERSON] подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Вважає, що розмір витрат, які надає позивач на правову допомогу є неспівмірними та не відповідають критеріям розумності, час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, так як сума на проведення консультації та підготовку заперечень/заяв/клопотань є явно неспімірною з часом затраченим на таку роботу. Просить суд відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу та у задоволені позовних вимог. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивача у\~судове засідання\~не з`явився,\~однак його\~представник \~адвокат Мартинюк\~М.Р.\~подавав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак подав на розгляд у суд заяву про зменшення судових витрат на правничу допомогу, у якій просить сул розгляд справи здійснювати без представника відповідача. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Києва Лиманський В.Ю. у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання пояснень не скористалися. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247\~ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим 12.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №35583, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №2911714 від 28.11.2020, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №64-МЛ від 11.03.2021 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.03.2021 по 10.05.2021. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 28 830,00 грн (а.с.6). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. від 28.08.2021 відкрито виконавче провадження №66644023 про примусове виконання (а.с.7). Представником ТзОВ «ФК «Кредит Капітал»» - [PERSON] подано заяву про примусове виконання рішення (а.с.8). Постановою про стягнення з боржника основної винагороди ВП №66644023 від 28.08.2021 постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 2\~883, 00 грн (а.с.9). Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №66644023 від 28.08.2021 встановлено витрати на проведення виконавчих дій у сумі 452,00 грн для боржника [PERSON] (а.с.10). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №66644023 від 31.08.2021 постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ТзОВ «Сота-Альянс» здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 32\~355 грн (а.с.16). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та незгоди позивача з такими діями. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік). Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 12.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №35583, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №2911714 від 28.11.2020, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №64-МЛ від 11.03.2021 є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.03.2021 по 10.05.2021. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 28 830,00 грн. 28.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. відкрито виконавче провадження №66644023 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; не отримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги; неотримання ним від стягувача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини. Стороною відповідача не наведено жодних аргументів та не надано жодного доказу в обґрунтування визнання чи невизнання позову. Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 16.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивача та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15.03.2020 у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21.10.2020 у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним стороною позивача. Аргументи позивача щодо неотримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги не мають юридичного значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У цьому разі новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. На підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості представником позивача не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом. Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі №305/2082/14(провадження№ 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором. Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Щодо стягнення судового збору. Оскільки при звернення до суду із позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Щодо заяви про стягнення витрат на професійну правнику допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн., слід зазначити наступне. Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим суд звертає увагу на таке. Згідно з частинами 1, 3 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Так, на підтвердження аргументів про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу позивачем надано суду: ордер про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Мартинюк М.Р. Судом встановлено,\~що договір\~по надання\~правової допомоги\~стороною позивача\~суду не\~представлено,\~що позбавляє\~суд можливості\~дослідити його\~істотні умови\~щодо вартості\~послуг адвоката. Крім цього, суду не надано детального опису виконаних представником позивача робіт, не надано квитанції (платіжного доручення) про підтвердження оплати послуг адвоката. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №\~199/3939/18-ц (провадження №\~61-15441св19), склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При цьому, договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На переконання суду, усе вищенаведене та не представлення адвокатом Мартинюк М.Р. договору про правову допомогу вказує на те, що позивачем не надано належних доказів понесених нею у справі витрат на правову допомогу, а тому, у стягненні заявлених витрат з відповідача необхідно відмовити. На підставі статей статті 18 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved