Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП \~ [NUMBER] ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням від 14.04.2011 №630 національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відносно КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» видано ліцензію на право постачання теплової енергії, на підставі якої забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.Черкаси. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Тому, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає таких договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, в тому числі і з відповідачем, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Враховуючи вищевикладене, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» вважає, що станом на день подання позовної заяви, між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку по [ADDRESS] в тому числі і відповідачами, укладені Типові договори httрs://tkeck.com.ua/pub з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, в запропонованій підприємством редакції та в наявності правові відносини щодо надання послуги з постачання теплової енергії. Боржники, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилали жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надав боржникам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та повному обсязі. Однак, відповідачі оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснює в повному обсязі. Дії відповідачів наносять шкоду підприємству ,яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Позивач зазначає, що протягом усього строку виникнення заборгованості відповідачі періодично вчиняли дії, що свідчать про визнання ними заборгованості перед підприємством, а саме, як приклад в лютому 2022 року боржниками в рахунок погашення заборгованості було сплачено кошти в сумі 1620,12 грн. Станом на 01 грудня 2023 року борг відповідачів перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за житлово-комунальні послуги складає 14955 грн. 42 коп. Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились. А тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» борг станом на 01.12.2023 р. в сумі 14955,42 грн. та стягнути солідарно судові витрати. 24 травня 2024 року ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Крім того, відповідачі були повідомлені за допомогою розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада». Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що рішенням від 14.04.2011 №630 національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відносно КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» видано ліцензію на право постачання теплової енергії, на підставі якої забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.Черкаси. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного КПТМ «Черкаситеплокомуенерго» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Так, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, хто саме є власником (власниками) квартири [ADDRESS] . Відповідно до Відповіді № 604412 від 22.05.2024, наданої на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 06.05.2015 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та відповідно до Відповіді № 604420 від 22.05.2024, наданої на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 23.09.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води від КПТМ «Черкаситеплокомуенерго», відкритий о/р [NUMBER] , але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за опалення та внески, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Щодо відсутності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, то слід зазначити наступне. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 року у справі №211/3347/18-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно з розрахунком КПТМ «Черкаситеплокомуенерго», заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 31.08.2023 становить 26822,60 грн. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КПТМ «Черкаситеплокомуенерго» підлягають задоволенню. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч.1, 2 ЦК України). Заперечень проти розміру заборгованості відповідачами до суду не надано, як і не спростовано доводи позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2437 від 18 січня 2024 року. А тому, до стягнення з відповідачів на користь КПТМ «Черкаситеплокомуенерго» підлягає по 1514 грн. 00 коп., понесених позивачем судових витрат з кожного.

Outcome: approved