Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

05 березня 2024 року представник позивача, адвокат Гармаш А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з даним позовом і до закінчення навчання тобто до 30 червня 2027 року. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сторони у справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано у 2009 році. Рішенням Світловодського міськрайонного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Заборгованість згідно вказаного рішення суду у відповідача відсутня. Позивач зазначає, що повнолітня донька [PERSON] навчається на І курсі Центральноукраїнського державного університету ім. В. Винниченка. Термін навчання з 09 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Навчання здійснюється на платній основі у розмірі 12\~900 грн. за семестр. [PERSON] перебуває на повному утриманні у позивачки та коштів не вистачає на сплату всіх витрат на навчання доньки, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явилася. 20 травня 2024 року від представника позивача, адвоката Гармаш А.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 24 травня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення аліментів. Виходячи зі змісту ч.ч.1, 4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] .(а.с.11) Згідно довідки від 22 лютого 2024 року [PERSON] навчається на І курсі факультету української філології, іноземних мов та соціальних комунікацій Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка на денній формі навчання та на комерційній основі. Термін навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року.(а.с.14) Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на час звернення позивачкою до суду має повних 18 років, навчається в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, дата закінчення навчання 30 червня 2027 року. З позовної заяви вбачається, що позивачка разом зі своєю донькою проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки яка продовжує навчання не надає. З урахуванням всіх вимог передбачених ст.182 Сімейного кодексу України, відповідач як батько дитини будучи працездатним повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку( доходу) щомісяця. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, з 05 березня 2024 року і до закінчення навчання [PERSON] в Центральноукраїнському державному університеті імені Володимира Винниченка, тобто до 30 червня 2027 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved