Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.09.2023 року позивач [PERSON] поштою звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати відповідача усунути порушення правил добросусідства та перенести споруди для збирання рідких відходів в господарстві по [ADDRESS] на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку позивача [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат. Ухвалою суду від 24.10.2023 року провадження по справі відкрито. 28.11.2023 року позивач надав до канцелярії суду позовну заяву /уточнену/. 25.12.2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позов. 17.01.2024 року позивач надав до справи відповідь на відзив. 01.02.2024 року адвокат відповідача надала до суду заперечення на відповідь на відзив. 16.02.2024 року позивач надав клопотання про залучення доказів по справі та письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив. 29.03.2024 року від адвоката відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. Ухвалою суду від 02.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, в задоволенні позову просять відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах [PERSON] посилається на те, що йому на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сусідкою позивача. Відповідач без дозволу сусідів та органу місцевого самоврядування, без дотримання санітарних норм та відставні від будинку 10-12 метрів та відстані від забору сусідів 2 метри встановила вигрібну яму, що відноситься до типу сільських туалетів. Доступу до вигрібної ями для асенізації немає. При цьому позивач зазначає, що у відповідача облаштований туалет всередині його будинку, тому відповідно до технічних вимог відповідачу необхідно було б передбачити проведення каналізації. Також згідно з технічним паспортом у відповідача є інший надвірний туалет, який розташовано у відповідності до всіх санітарних норм. Вказані обставини змушують позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] посилається на те, що до поділу житлового будинку, що відбувся 01.05.2023 року каналізаційне інженерне обладнання, на яке в результаті поділу набула власність відповідач [PERSON] , було під`єднане до внутрішньобудинкової мережі водовідведення, яке перебувало на земельній ділянці позивача [PERSON] 18.05.2023 року позивач обмежив користування відповідачем зазначеного каналізаційного інженерного обладнання шляхом забетонування відповідної каналізаційної труби. Доказів зазначеного відповідач не може надати в зв`язку з відсутністю доступу до земельної ділянки та житлового будинку позивача. Діючими Державними санітарними нормами та правилами заборонено користування житловими будинками без влаштування відведення стічних вод, наявність каналізування об`єктів житлової забудови є обов`язковою. У зв`язку з наведеним у відповідача виникла необхідність у використанні вигрібної ями для обслуговування житлової забудови. Відсутність вигрібної ями, якою користується відповідач, призведе до порушення її права власності, адже неможливо буде проживати у будинку та належним чином користуватися житловим будинком для проживання. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів того, що розташування вигрібної ями відповідача суперечить вимогам ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць та Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Окрім того відсутні будь-які докази щодо наявності стороннього запаху, який би розповсюджувався з вигрібної ями та порушував права позивача. У відповіді на відзив [PERSON] зазначив, що відповідач має технічну можливість зробити окремий відвід для рідких побутових відходів, або ж зробити відповідний проект та приєднатися до системи централізованого водовідведення рідких побутових відходів, яку надає ТОВ "Інфокс" Філія "Інфоксводоканал" Управління "Водозбут". В запереченні представник відповідача зокрема зазначила, що позивач власними діями змусив відповідача встановити вигрібну яму, оскільки після поділу 01.05.2023 року, а саме 18.05.2023 року обмежив користування відповідача каналізаційного інженерного обладнання шляхом забетонування відповідної каналізаційної труби, тим самим не надавши відповідачу часу для встановлення власних каналізаційних мереж. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 27.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла безоплатно у власність (у дар) земельну ділянку площею 0,0282 га, кадастровий номер 5110136900:33:002:0026, що розташована у [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №359351725 від 21.12.2023 року /а.с.72/. 27.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла безоплатно у власність (у дар) 73/100 частин житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , та складається в цілому з житлового будинку під літерою "А" та відповідної частини огорожі №1,2, та мостіння І, 104,2 кв.м. загальної площі, 49,1 кв.м. житлової площі, розташованих на земельній ділянці розміром 0,0224 га, кадастровий номер 5110136900:33:002:0025, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №359351725 від 21.12.2023 року /а.с.73/. 04.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла безоплатно у власність (у дар) земельну ділянку площею 0,0282 га, кадастровий номер 5110136900:33:002:0026, що розташована у [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування від 04.01.2017 року, зареєстрований за реєстром під №17 /а.с.69/. 04.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., відповідно до якого [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла безоплатно у власність (у дар) 27/100 частин житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , та складається в цілому з житлових будинків під літерами "А" та "Б", гаражу "В", вбиральні "Г", навісів "Д" та "Ж", огорожі №1,2, мостіння І, 125,2 кв.м., 60,1 кв.м. житлової площі, розташованого на земельних ділянках розміром 0,0224 га та 0,0282 га, кадастрові номери 5110136900:33:002:0025 та 5110136900:33:002:0026, про що свідчить договір дарування від 04.01.2017 року, зареєстрований за реєстром під №24 /а.с.70-71/. 01.05.2023 року було здійснено поділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого: - [PERSON] є власником житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2727662851100, загальною площею 21 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: DT01:0063-5269-0819-9939, виданий ЄДЕССБ, кадастровий номер земельної ділянки: 5110136900:33:002:0026 /а.с.80-81/. - [PERSON] є власником житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2727671651100, загальною площею104,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: DT01:0063-5269-0819-9939, виданий ЄДЕССБ, кадастровий номер земельної ділянки: 5110136900:33:002:0025 /а.с.80-81/. 19.05.2023 року на підставі звернення [PERSON] до чергової служби Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області проведеною перевіркою було встановлено, що громадянин [PERSON] відгородив парканом свою територію і на ній залишились комунікації, що йдуть до будинку, а саме: водопостачання та каналізація, що вбачається з листа ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60/2196 від 27.03.2024 року /а.с.185-зворот/. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався зі скаргами до органів Національної поліції, Офісу Президента України, органів місцевого самоврядування та Держпродспоживслужби. Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №5353/04.3/18-23 від 30.06.2023 року скаргу [PERSON] на незадовільні умови проживання, у зв`язку з розміщенням з порушенням нормативних вимог вигрібної ями сусідами по [ADDRESS] , направлено Голові Київської районної адміністрації Одеської міської ради для вирішення по суті та інформування заявника /а.с.9-10/. Департамент з питань звернень громадян Офісу Президента України листом 18.08.2023 року №22/046081-15 надіслав за належністю до Одеської обласної державної адміністрації звернення [PERSON] від 11.08.2023 року /а.с.11/. 14.07.2023 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради на звернення [PERSON] , що надійшло до Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.06.2023 року №Б-533 стосовно неправомірних дій з боку мешканців будинку [ADDRESS] , повідомила, що питання, викладені в зверненні, щодо неправомірних дій з боку мешканців зазначеного вище будинку, не відносяться до компетенції Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Додатково проінформовано, що відповідно до чинного законодавства всі питання, що виникають між суміжними землевласниками вирішуються на принципах добросусідства або в судовому порядку. Також [PERSON] роз`яснено, що якщо він вважає, що сусіди своїми діями порушили його майнові права та законні інтереси, він має право відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України для захисту своїх прав та інтересів звернутися до місцевого суду шляхом подання позовної заяви /а.с.12/. Аналогічну відповідь листом від 21.08.2023 року №Б-138угл Київська районна адміністрація надала позивачу і на його звернення до «Урядової «Гарячої лінії» від 09.08.2023 року № БО-15985357 /а.с.13/. Листом від 10.07.2023 року №00/5-1481 «Про результати розгляду звернення» Одеське районне управління поліції ГУНП в Одеській області [PERSON] , повідомлено, що 26.06.2023 року до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло його звернення про те, що [PERSON] вирила вигрібну яму біля його території. Даний матеріал зареєстровано Вх.: №1481 від 26.06.2023 року. В ході відпрацювання матеріалу з гр. [PERSON] була проведена профілактична бесіда, а також з даного приводу [PERSON] рекомендовано звертатися до районної адміністрації, або до відповідних органів /а.с.17/. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листами від 06.09.2023 року, 07.09.2023 року та 25.10.2023 року повідомлено, що Комісією за результатом розгляду звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування за адресою: [ADDRESS] , вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом голосування прийнято рішення, що оформлене відповідним висновком з рекомендацією щодо обгрунтованості позапланової перевірки та необхідності її проведення, у зв`язку з наявністю загрози, що має негативний вплив на права та законні інтереси, життя та здоров`я людини. Вказаний висновок надіслано до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України для прийняття рішення щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: [ADDRESS] . Міністерство листом від 20.10.2023 року №18410/30/10-23 повідомило про те, що висновки Комісії Управління не містять інформації та матеріалів щодо наявності загрози, що має негативний вплив на права та законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища, забезпечення безпеки держави при виконанні певних будівельних робіт щодо необхідності проведення відповідного позапланового заходу. Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, в Управлінні відсутні правові підстави для здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю за вищезазначеною адресою /а.с.48-54/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони по справі були співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та 01.05.2023 року здійснили поділ спільного майна, після чого через невеликий проміжок часу позивач [PERSON] перекрив доступ відповідача [PERSON] до системи каналізації. З цього приводу сторона відповідача [PERSON] посилається на те, що позивач своїми діями змусив відповідача користуватися вигрібною ямою. При ухваленні рішення по суті спору суд приймає до уваги, що на підтвердження доводів сторони позивача щодо того, що наявність вигрібної ями на земельній ділянці, якою користується відповідач, створює перешкоди для здійснення позивачем права власності, належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів не надано. Так, до матеріалів позову стороною позивача долучені відповіді різних установ на звернення [PERSON] щодо незадовільних умов проживання в зв`язку з розміщенням вигрібної ями з порушенням нормативних вимог. При цьому доказів, що підтверджують незадовільні умови проживання позивача в зв`язку з діями відповідача, в матеріалах справи відсутні. Суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 ЦК України. Суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого вона зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, звертаючись до суду з позовними вимогами до відповідача про усунення правил добросусідства шляхом знесення споруди для збирання рідких відходів в господарстві на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку позивача, позивач [PERSON] має довести факт порушення його прав та інтересів. Саме по собі розташування вигрібної ями всупереч нормативним вимогам не створює перешкод для здійснення права власності позивача щодо його майна. Здійснення контролю за самочинним будівництвом відноситься до компетенції відповідних органів самоврядування. Відтак, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, що наявність вигрібної ями на земельній ділянці відповідача створює будь-які перешкоди позивачу, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Окрім того, суд відхиляє доводи сторони позивача з посиланням на висновок експерта від 07.02.2024 року, виготовлений на замовлення позивача після подання позову до суду, як такий що твердження експерта складені зі слів сторони позивача без належного обстеження об`єкту, через який наявний спір між сторонами. При цьому суд приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо даного доказу, надані 29.03.2024 року. Суд приймає до уваги той факт, що позивач [PERSON] перекрив доступ відповідача [PERSON] до системи каналізації, даний факт позивач не оспорював, підтвердив, що це відповідає дійсності та вважає, що саме відповідач порушує принципи добросусідства, з чим суд не погоджується, оскільки саме така поведінка позивача свідчить про порушення ним принципів добросусідства. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed