Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

26 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] (далі - позивачка) є власницею двокімнатної квартири, загальною площею 51,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 11.02.2000, посвідченого ПНХМНО [PERSON] за № 203, та витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 16 січня 2023 року сталось залиття вищевказаної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] (5-тий поверх), складений 07.09.2023 року Начальником Шевченківської філії КП «ХТМ» В.В. Комарницьким, Начальником АДС Шевченківської філії КП «ХТМ» Ширіною Ю.О., інженером дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] (далі - Акт про залиття). Відповідно до Акту про залиття, 16 січня 2023 року в будинку [ADDRESS] (5-тий поверх) сталося залиття квартири на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] . Причиною залиття квартири [ADDRESS] є розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку, внаслідок відсутності циркуляції у зв`язку з перекритими кранами на стояку та рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] . Власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] (далі - відповідачка) на підставі Договору купівлі-продажу від 05.07.2010, посвідчений ПНХМНО [PERSON] за № 2903, що підтверджується витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, в результаті протиправних дій [PERSON] , як власника квартири за адресою: [ADDRESS] , що спричинило залиття квартири позивача, останній було завдано майнової шкоди у вигляді пошкодження квартири позивачки. В результаті затоплення позивачу було завдано майнових збитків у вигляді пошкоджень квартири позивачки [ADDRESS] . Актом про залиття встановлено, що наслідок залиття пошкоджено: Кімната №2 = 4,04 х 3,85 = 15,6 м2, -3,05м: Стеля площею 15,6 м2 (штукатурка з вапняного розчину; фарбування водяними сумішами; гіпсокартон з шпаклюванням і фарбуванням водоемульсійними сумішами, шпалери під фарбування зі стін та зі стелі). Підлога площею 15,6 м2 (паркет; плінтуси матеріал паркету дерево дуб, плінтусів сосна, фарбування прозорим лаком,) По всіх стінах, стелі та підлозі з`явився грибок «чорна пліснява». кімната №3 = 3,70 х 3,68 = 13,6 м2, =3,08м: Стеля площею 13,6 м2 (пошкодження штукатурки з вапняного розчину 3,0 м2; фарбування водяними сумішами; шпалери зі стін та стелі під фарбування водоемульсійними сумішами). Стіни 12,0 м2 (штукатурка з вапняного розчину; фарбування водяними сумішами; шпаклювання та обклеювання шпалерами під фарбування). Підлога площею 13,6 м2 (паркет дубовий, плінтуси з сосни фарбування прозорим лаком) По всіх стінах, стелі та підлозі з`явився грибок «чорна пліснява». Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 3-10/23 експертного будівельного-технічного дослідження від 10.10.2023, вартість будівельних матеріалів та будівельних робіт, використання та проведення яких необхідно для усунення пошкоджень в квартирі [ADDRESS] , на час проведення дослідження становить 203 252,00 (двісті три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн. Позивачка вважає, що внаслідок протиправних винних дій відповідачки, що проявились у перекритті крану на стояку і рушникосушарці у квартирі [ADDRESS] , спричинено затоплення квартири, чим позивачці була завдана майнова шкода у вигляді пошкодження квартири, яка належить відповідачці, в розмірі 203 252,00 гри. Окрім цього, вважає, що позивачці була завдана моральна шкода, що проявилось у глибоких душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з неможливістю повноцінного і комфортного використання свого нерухомого майна, яку позивачка оцінює у 10 000,00 грн. Вказує на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Натомість, на позивача покладається процесуальних обов`язок доказати наявність шкоди, заподіяної Позивачу, протиправність дій Відповідача, що спричинили завдання Позивачу майнової шкоди, розмір заподіяних Відповідачем Позивачу збитків, а також причинно-наслідкових зв`язок між протиправним діянням і наслідком. Подібна правова позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». На думку позивачки протиправною поведінкою відповідачки є перекриття крану на стояку і рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] . Факт протиправності підтверджується Актом про залиття від 07.09.2023, де чітко зазначається причина залиття квартири [ADDRESS] , а саме розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку, внаслідок відсутності циркуляції у зв`язку з перекритими кранами на стояку та рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] . Перекриттям крану на стояку та рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , відповідачка не виконала свого обов`язку щодо належного утримання належного їй майна, чим заподіяла позивачці майнової шкоди. Таким чином, вважає, що протиправні дії відповідачки щодо перекриття крану на стояку та рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , спричинили відсутність циркуляції теплової енергії, що, у свою чергу, спричинило розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку. Вказане розморожування спричинило вже затоплення квартири позивача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а затоплення спричинило позивачу майнову шкоду у вигляді пошкодження належної їй квартири, що узгоджується з Актом про залиття від 07.09.2023. Тому, між протиправною поведінкою відповідачки і заподіяною позивачці майновою шкодою наявний причинно-наслідковий зв`язок. Окрім того, з огляду глибину душевних страждань, розмір моральної шкоди позивачки оцінює у 10 000, 00 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недолків. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просила відмовити. Відзив мотивовано тим, що позивач надала до суду в якості доказу акт про залиття, аварію, що трапилась 16 січня 2023 року (на технічному поверсі під`їзду № [NUMBER] ) на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] від 07 вересня 2023 року затверджений Начальником Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» [PERSON] , який не відповідає вимогам чинного законодавства. Звертає увагу, що вона, [PERSON] , є власницею квартири [ADDRESS] , яка розташована на третьому поверсі, а позивачка,\~ [PERSON] ,\~є власницею\~квартири [ADDRESS] , яка розташована на п`ятому поверсі. Акт, поданий позивачем, не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, він складений через дев`ять місяців від імовірного затоплення; в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, інші необхідні для такого документа реквізити, не зазначена дата його затвердження, не зазначена форма власності квартири, розташованої поверхом нижче, не зазначена присутність заінтересованих осіб, акт складений без участі винної особи, що позбавляє мене можливості подання доказів на його спростування. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Акт не містить належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями та шкодою. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові КЦС ВС по справі №2-1974/11 від 21.02.2018 року, постанові КЦС ВС по справі №465/2120/14-ц від 10.05.2018 року. Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі № 753/20314/15-ц від 12.11.2018 р.). Однак,\~акт про\~залиття від\~07.09.2023\~року не\~відповідає приписам\~законодавства,\~зі змісту\~акту вбачається,\~що останній\~не підписаний,зокрема, відповідачкою [PERSON] , при цьому зазначений акт не містить будь- яких відомостей про відмову відповідача від його підписання. За таких обставин відповідач не залучалася до складання акту про залиття квартири позивача. Якщо всупереч установленим нормам відповідач не брала участі при огляді залиття квартири комісією, не була для цього запрошена, не мала можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримала під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Вона не була присутня при огляді квартири, її ніхто не повідомляв про те, що сталася затоплення квартири [ADDRESS] . Також їй невідомо, яким чином комісія потрапила до квартири без її присутності. Ці всі факти вказують на неправомірність дій з боку комісії по складання акту. Наявний у справі висновок № 3-10/23 експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 10.10.2023 року не містить доказів неправомірних дій відповідача, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири [ADDRESS] , оскільки експертом дане питання не досліджувалося. Також зазначає, що експертне дослідження проведено без огляду експертом квартири, тобто тільки на підставі акту про залиття від 07.09.2023 року, який був складений комісією після спливу\~дев`яти місяців, при цьому матеріали, площу, характер пошкоджень квартири складали не експерти, а члени комісії, які не мали на це повноважень. Також невідомо, які саме були матеріали на стелях та підлозі до пошкодження квартири. А тому, за наведених обставин, висновок експерта, який був долучений до матеріалів справи позивачем, не можна вважати належним доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту. Вказує на те, що у період з 1 грудня 2022 року по 31 січні 2023 року внаслідок обстрілів та ударів по критичній інфраструктурі електропостачання було декілька разів призупинено надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . 18 квітня 2024 року направлено адвокатський запит до КП «Харківські теплові мережі» з приводу надання інформації в які саме дні було призупинено та відновлено надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] в період з 1 грудня 2022 року по 31 січні 2023 року, та чи звертався власник квартири [ADDRESS] в період з 1 грудня 2022 року по 31 січні 2023 року з приводу аварії (пошкодження, розморожування) трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 до КП «Харківські теплові мережі». 18 квітня 2024 року від КП «Харківські теплові мережі» надійшла відповідь на запит № 07-61/3520 в якій зазначено про те, що внаслідок російських ударів по критичній інфраструктурі електропостачання з грудня 2022 по січень 2023 роках було призупинено надання послуг Централізованого опалення в житлових будинках міста Харкова. Житловий будинок [ADDRESS] - 5-ти поверховий, 2-х під`їздний, Централізованим гарячим, водопостачанням житловий будинок не оснащений. За даними аварійно-диспетчерської служби Шевченківської філії послуга з постачання теплової енергії до житлового будинку [ADDRESS] , не надавалась: з 14-50 год до 16-10 год 08.12.2022; з 16.12.2022 до 17.12.2022: з 12-45 год д о 14-30 год 22.12.2022; з 14.01.2023 до 15.01.2023; з 14-20 год до 15-30 год 28.01.2023; з 02-30 год до 10-15 год 30.01.2023 у зв`язку з усуненням дефектів системи теплопостачання та відключення електропостачання. За період з 01.12.2022 по 19.04.2024 звернень від власника квартири [ADDRESS] з приводу аварії (пошкодження, розморожування) трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під їзду № [NUMBER] , на підприємстві не зареєстровано. 17 квітня 2024 року направлено адвокатський запит до КП «Міський інформаційний центр» з приводу надання інформацію про те, чи звертались мешканці будинку [ADDRESS] в період з 1 грудня 2022 року по 31 січні 2023 року з приводу аварій (пошкодження, розморожування) трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі до Диспетчерської служби 1562 внаслідок російських ударів по критичній інфраструктурі в результаті яких електропостачання та надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води було декілька разів призупинено в будинку [ADDRESS] в період з 1 грудня 2022 року по 31 січні 2023 року. 24 квітня 2024 року надійшла відповідь № 694/0/2-24/07-08 в КП «ХТМ» надано виписку - роздруківку звернень від мешканців будинку [ADDRESS] до Диспетчерської служби «1562». Виписка-роздруківка звернень до Диспетчерської служби "1562" віл мешканців будинку [ADDRESS] . Звернення № 127555128, дата звернення 30.01.2023 10:04:14, опис події - потрібно відремонтувати труби опалення на тех. поверсі, заливає в і квартири з ночі; звернення № 12755220, дата звернення 30.01.2023 10:04:14, с тече опалення на горищі, в квартирі мокра стеля; звернення № 12752769, дата звернення 28.01.2023 14:08:17, опис події - з горища тече опалення, заливає квартиру; звернення № 12731219, дата звернення 16.01.2023 19:52:00, опис події - заливає опалення з горища; звернення № 12730942, дата звернення 16.01.2023 18:35:02, опис події - заливає зверху опаленням; звернення № 12678219, дата звернення 22.12.2022 12:38:37, опис події - з горища заливає ЦО; звернення № 12641785, дата звернення 08.12.2022 13:26:52, опис події - заливають зверху. Відповіді на адвокатські запити підтверджують факт того, що внаслідок російських ударів по критичній інфраструктурі електропостачання було декілька разів призупинено надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , а саме в ті дні коли воно знову поновлювалось траплялися аварії (пошкодження, розморожування) трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі, тому що термін експлуатації його вже давно сплив. Аварія, яка сталася 16 січня 2023 року, жодним чином не пов`язана з її діями. При цьому звернула увагу, що я дійсно перекривала кран на сушці для рушників в серпні 2023 року для її заміни. Про намір проводити ці роботи, вона робила запит КП «Харківські теплові мережі», на що у відповідь отримала їх згоду. Відтак, беззаперечних доказів, які б підтвердили розмір реального збитку, який понесла позивачка внаслідок залиття квартири, а також причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді шкоди, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, доводи щодо заподіяння саме нею шкоди, протиправність її поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову позивачки слід відмовити. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає. Представник [PERSON] адвокат Фесенко С.В. подав відповідь на відзив, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідь на відзив мотивована тим, що Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не передбачають строку складення акту про залиття після самого залиття і не передбачають недійсність чи недостовірність акту про залиття, якщо його складено через 9 або більше місяців. Тому, доводи відповідачки про недійсність і недостовірність акту про залиття у зв`язку з тим, що такий акт складений через 9 місяців з моменту залиття не мають юридичного значення. Також не мають істотного значення доводи відповідачки щодо відсутності в акті про залиття відомостей стосовно конкретних причин залиття квартири, дати затвердження акту, форми власності квартири, розташованої поверхом нижче, тощо. На думку позивачки, [PERSON] була відсутня під час складення акту, оскільки намагалась уникала від вирішення питання щодо з`ясування причини залиття та відшкодування збитків. Натомість комісія потрапила до квартири, яка належить [PERSON] законно, оскільки доступ до цієї квартири був добровільно наданий квартирантами, які проживали у квартирі [PERSON] . Вказує на те, шо, відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, споживач теплової енергії зобов`язаний: погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Згідно з п. 41 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 споживач несе відповідальність за: технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності). На думку сторони позивача, неправомірність дій [PERSON] полягає у тому, що перекриттям кранів на стояку та рушникосушарці відповідачка спровокувала виникнення відсутності циркуляції, що, спричинило розморожування трубопроводу постачання теплової енергії, і, відповідно, це вже у свою чергу спричинило залиття квартири. У зв`язку з цим спостерігається прямий причинно-наслідковий зв`язок між перекриттям крану на рушникосушарці і стояку та заподіянням позивачці майнової та моральної шкоди внаслідок залиття. Твердження позивачки, що висновок № 3-10/23 експертного будівельно-технічного дослідження від 10.10.2023 не містить даних про неправомірні дії відповідача, а тому ніби не є достовірним доказом, також не заслуговує на увагу суду, тому що на вирішення експерта ставилось лише одне питання щодо вартості будівельних матеріалів та будівельних робіт для усунення пошкоджень у квартирі позивача. Отже, експерт не міг і не повинен був нічого зазначити стосовно неправомірності дій відповідача. Вказує на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Вважає, що відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири. У судове засідання позивачка [PERSON] , представник позивачки не з`явились, про день, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивачки адвокат Фесенко С.В. подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без участі позивача та її представника за наявними матеріалами справи. Відповідачка [PERSON] , представник відповідачки не з`явились, про день, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідачки адвокат Водолазький О.М. подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його присутності та без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є власницею двокімнатної квартири, загальною площею 51,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 11.02.2000, посвідченого ПНХМНО [PERSON] за № 203, та витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 13-16). 16 січня 2023 року сталось залиття вищевказаної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] (5-тий поверх), складений 07.09.2023 року начальником Шевченківської філії КП «ХТМ» В.В. Комарницьким, Начальником АДС Шевченківської філії КП «ХТМ» Ширіною Ю.О., інженером дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до Акту про залиття, 16 січня 2023 року в будинку [ADDRESS] (5-тий поверх) сталося залиття квартири на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] . Причиною залиття квартири [ADDRESS] є розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку, внаслідок відсутності циркуляції у зв`язку з перекритими кранами на стояку та рушникосушарці у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] (а. с. 17-18). Власником квартири [ADDRESS] , є відповідачка [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 05.07.2010, посвідчений ПНХМНО [PERSON] за № 2903, що підтверджується витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 19-20). Актом про залиття встановлено, що наслідок залиття пошкоджено: Кімната №2 = 4,04 х 3,85 = 15,6 м2, -3,05м: Стеля площею 15,6 м2 (штукатурка з вапняного розчину; фарбування водяними сумішами; гіпсокартон з шпаклюванням і фарбуванням водоемульсійними сумішами, шпалери під фарбування зі стін та зі стелі). Підлога площею 15,6 м2 (паркет; плінтуси матеріал паркету дерево дуб, плінтусів сосна, фарбування прозорим лаком,) По всіх стінах, стелі та підлозі з`явився грибок «чорна пліснява». кімната №3 = 3,70 х 3,68 = 13,6 м2, =3,08м: Стеля площею 13,6 м2 (пошкодження штукатурки з вапняного розчину 3,0 м2; фарбування водяними сумішами; шпалери зі стін та стелі під фарбування водоемульсійними сумішами). Стіни 12,0 м2 (штукатурка з вапняного розчину; фарбування водяними сумішами; шпаклювання та обклеювання шпалерами під фарбування). Підлога площею 13,6 м2 (паркет дубовий, плінтуси з сосни фарбування прозорим лаком) По всіх стінах, стелі та підлозі з`явився грибок «чорна пліснява» (а. с. 17-18). Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 3-10/23 експертного будівельного-технічного дослідження від 10.10.2023, вартість будівельних матеріалів та будівельних робіт, використання та проведення яких необхідно для усунення пошкоджень в квартирі [ADDRESS] , на час проведення дослідження становить 203 252,00 (двісті три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн (а. с. 21-50). Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України у постанові від 03 грудня 2014 року по справі № 6-183цс14. У статті 22 ЦК України передбачено право особи на відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду. Акт про залиття складений лише через дев`ять місяців після факту затоплення. При цьому наданий акт про залиття від 07 вересня 2023 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки складений комісією у складі: голови комісії - начальника Шевченківської філії КП «ХТМ» В.В. Комарницького, членів комісії: начальника АДС Шевченківської філії КП «ХТМ» О.І. Волкова, слюсаря-сантехніка 4-го теплового району Шевченківської філії КП «ХТМ» Ю.О. Ширіна, інженера дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» М.С. Новікова (а. с. 17-18). Зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники (їх представники) чи мешканці квартири або ж, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Вказаний акт взагалі не містить відповідних граф для заповнення реквізитів про власників/мешканців квартир потерпілої та винної сторони, як це передбачено у Додатку 4 Правил. Крім того, в акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди, поверху її розташування, форму власності. При цьому слід звернути увагу, що акт складений 07 вересня 2023 року про те, що 16 січня 2023 року в будинку [ADDRESS] (п`ятий поверх) сталося залиття квартири на системі постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] . Всупереч встановленим вимогам відповідачка не залучалася до складання акту про залиття квартири позивачки, не брала участі при огляді залиття квартири комісією, не була для цього запрошена, не мала можливості зауважити чи заперечити з питань огляду, надати з цього приводу пояснення, і не отримала під розпис акт про залиття. Взагалі необізнана про те, яким cаме чином та чи була оглянути її квартира, власницею якої вона є. Комісія дійшла\~висновку,\~що причиною\~залиття квартири [ADDRESS] , є розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку. Зроблено висновки та рекомендації комісії: провести ремонт системи постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] . Провести ремонтні роботи по усуненню пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] . При цьому\~будь-які\~дані щодо\~витоку та\~наявності слідів\~води,\~плям,\~грибку,\~плісняви тощо\~в квартирі\~відповідачки [PERSON] \~№ 23\~в акті\~взагалі відсутні.Вказаний акт також не містить конкретних осіб, які допустили таке залиття. Отже, судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між залиттям та протиправними діями відповідачки. Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України: у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017, в якій було зазначено, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. Отже, наданий позивачкою акт складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76. В ході розгляду даного позову судом враховуються правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 569/14230/15-ц, від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11, від 22 травня 2019 року у справі № 640/8205/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 711/7670/16-ц. У вказаних справах судами відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої залиттям, у зв`язку із тим, що складені акти про залиття не відповідають вимогам, передбаченим Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76. За таких обставин та з огляду на викладені норми чинного законодавства України, судом встановлено, що акт про залиття від 07 вересня 2023 року складений з порушенням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, а інформація, що міститься в наданому акті не підтверджує, а навпаки спростовує, факт залиття квартири позивача саме з квартири, яка належить відповідачці [PERSON] , з одночасним фіксуванням відомостей щодо винної сторони. Так, відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 3-10/23 експертного будівельного-технічного дослідження від 10.10.2023, вартість будівельних матеріалів та будівельних робіт, використання та проведення яких необхідно для усунення пошкоджень в квартирі [ADDRESS] , на час проведення дослідження становить 203 252,00 (двісті три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн (а. с. 21-50). Щодо визначення причин залиття та майнової шкоди, то зі змісту висновку вбачається, що питання з\~чиєї вини\~сталося залиття,\~правильності використання\~санітарно-технічного\~обладнання чи\~мав місце\~факт залиття\~тощо,\~то такі\~питання виходять\~за встановлені\~законом межі\~використання спеціальних\~знань судовим\~експертом,\~тому вони\~не входять\~до компетенції\~експертів-будівельників. Визначення розміру майнової шкоди у вигляді визначення вартості відновлювального ремонту відноситься до компетенції спеціаліста-будівельника. Зважаючи на особливості даної категорії досліджень, які полягають в ускладненні об`єктивного характеру та проявляються в тому, що дослідження проводяться через певний проміжок часу основними об`єктами в такому випадку, як правило, є матеріали справи та додаткові документи, які можуть бути витребувані експертом при проведенні таких досліджень. Огороджувальні конструкції будівель та споруд повинні забезпечувати нормовані метеорологічні умови всередині приміщень. Умови життя\~в приміщеннях,\~де відбулось\~залиття не\~відповідають вимогам\~санітарних норм\~через підвищену\~вологість, яка є однією з основних причин прискореного росту та спороношення плісеневих грибів, а згодом і грибів-біодеструкторів на будь-яких поверхнях, в тому числі житлових кімнат. Визначення видів грибів відноситься до компетенції спеціаліста-біолога. Дія рідини на будівельні матеріали проявляється в зміні його фізико-механічних властивостей, особливо у випадку, коли матеріал не призначений для взаємодії з водою. У випадку залиття зсередини будівлі, внаслідок аварії інженерних комунікацій, вода надходить зверху вниз, по опоряджувальним покриттям стін, потрапляє як на поверхню опорядження, так і в простір між покриттям та основою. Крім пошкоджень опоряджувальних покриттів та будівельних конструкцій, наслідки залиття обов`язково будуть проявлятися у вигляді порушення температурно-вологісного режиму та недостатньої вентиляції, що особливо спостерігається у період року з позитивною температурою зовнішнього повітря, спричиняє підвищений розвиток спочатку пліснявих грибів, а згодом і грибів-біодеструкторів на поверхнях як зовні так і зсередини будівлі. Засоби по знищенню пліснявих грибів або грибів-деструкторів залежать від їх виду. Визначення вартості знищення пліснявих грибів або грибів-біодеструкторів можливо тільки при умові повного переліку заходів із зазначенням препаратів, якими можливо оброблення того або іншого виду грибів. Для визначення переліку таких робіт та препаратів необхідно проведення біологічних досліджень. Майнова шкода в межах будівельно-технічного дослідження, завдана залиттям, визначається як вартість відновлювального ремонту. Отже, питання чи мав місце факт залиття, з чиєї саме вини сталося залиття тощо, не вирішувались, що стороною позивача і не заперечувалось. Сторона позивача в ході розгляду справи не заявляла клопотання про проведення експертизи для встановлення дійсної причини залиття квартири. Більше того, як встановлено матеріалами справи, причиною залиття є розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку. Водночас, слід звернути увагу, що за складеним актом зроблено висновок - провести ремонт системи постачання теплової енергії житлового будинку [ADDRESS] , провести ремонтні роботи по усуненню пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] з технічного поверху будинку. Більше того,\~суд бере\~до уваги\~той факт,\~що за\~даними аварійно-диспетчерської\~служби Шевченківської\~філії послуга з постачання теплової енергії до житлового будинку [ADDRESS] , не надавалась, зокрема, з 14.01.2023 до 15.01.2023; з 14-20 год до 15-30 год у зв`язку з усуненням дефектів системи теплопостачання та відключення електропостачання. За період з 01.12.2022 по 19.04.2024 звернень від\~власника квартири\~ [ADDRESS] з приводу аварії (пошкодження, розморожування) трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № [NUMBER] , не зареєстровано. При цьому у день поновлення постачання гарячої води до системи постачання теплової енергії житлового будинку, а саме 16 січня 2023 року, відповідно, через причину розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі і сталося залиття. Разом із тим, [PERSON] підтвердила, що вона дійсно перекривала кран на сушці для рушників в серпні 2023 року для її заміни, що погоджувала та про що робила запит до КП «Харківські теплові мережі», на що у відповідь отримала їхню згоду. Окремо слід зауважити наступне. Як встановлено судом вище та підтверджено матеріалами справи, залиття сталося з технічного поверху житлового будинку. Технічний поверх - це поверх для розміщення інженерного обладнання і прокладання комунікацій; може бути розташований у нижній (технічне підпілля), верхній (технічне горище) або середній частині будинку. Так, за приписами статей 316, 319, 322 Цивільного кодексу (ЦК) України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. У статтях 1, 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Майно об`єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю. Відповідно до п. 14 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено статтею 16 ЦК України. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладені приписи чинного законодавства [PERSON] у даному випадку не може бути належним відповідачем у справі та нести відповідальність за спричинену шкоду внаслідок залиття, оскільки не має обов`язку щодо належного утримання та ремонту системи постачання теплової енергії житлового будинку технічного поверху. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У відповідності до статті 12 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 січня 1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 січня 1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів на підтвердження вини [PERSON] в залитті квартири позивачки суду надано не було. Посилання позивача ґрунтуються лише на припущеннях. Таким чином,\~суд виходить\~з того,\~що позивачка\~ [PERSON] \~є власницею\~квартири [ADDRESS] , яка розташована на п`ятому поверсі, а відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на третьому поверсі будинку, а тому, за таких обставин, залиття з квартири відповідачки є неможливим, при цьому будь-яких слідів витоку води, вологості, плісняви, плям тощо в квартирі [PERSON] не виявлено. Водночас, як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, причиною залиття квартири [ADDRESS] стало розморожування трубопроводу постачання теплової енергії на технічному поверсі під`їзду № 2 житлового будинку. З приводу доводів позивачки стосовно перекриття крану на сушці для рушників власницею квартири [ADDRESS] , то [PERSON] дійсно підтвердила цей факт, та що вона погоджувала такі свої дії з КП «Харківські теплові мережі», на що у відповідь отримала їхню згоду. Окремо суд звертає увагу на те, що наданим же стороною позивачки висновком судового експерта № 3-10/23 від 10.10.2023 встановлено, що умови життя в приміщеннях, де відбулось залиття, не відповідають вимогам санітарних норм через підвищену вологість, яка є однією з основних причин прискореного росту та спороношення плісеневих грибів, а згодом і грибів-біодеструкторів на будь-яких поверхнях, в тому числі житлових кімнат, що і спричинило утворення вологих плям, грибка та плісняви в квартирі позивачки. При цьому питання, чи мав місце факт залиття та з чиєї вини, не входять до компетенції експертів-будівельників та експертом не вирішувались. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достатніх доказів того, що залиття належної позивачці квартири відбулося саме з вини відповідачки [PERSON] , внаслідок її протиправних дій, та причинно-наслідкового зв`язку, враховуючи, що позовні вимог про відшкодування моральної шкоди, є похідними від основної позовної вимоги, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed