Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У березні 2024 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Поданий позов обґрунтовує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2023 року належить 3/20 частин будинку за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками будинку є відповідачі по справі. Фактично будинок розподілений між співвласниками на окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремо комунікаціями. Крім того, в результаті виділення частки в натурі, частки відповідачів в праві власності на будинок не зменшуються, не змінюється порядок користування. Виділення частки позивачу необхідно для виготовлення технічної документації, а тому просить суд виділити 3/20 частини житлового будинку в натурі із спільного часткового майна, за адресою: [ADDRESS] , а саме кухня 3-1 площею 9,5 кв.м, житлова кімната 3-2 площею 12,2 кв.м, житлова кімната 3-3 площею 15,7 кв.м, коридор 3-4 площею 5,9 кв.м, санвузол 3-5 площею 3,3 кв.м загальною площею 46,6 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. та визнати за [PERSON] право власності в цілому на виділене в натурі домоволодіння як окремий об`єкт нерухомості та припинити право часткової власності. Ухвалою суду від 03.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.08.2023 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. за №3-830, позивачу належить 3/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності [PERSON] належить 3/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] складається з кухні 3-1\~площею 9,5\~кв.м,\~житлової кімнати\~3-2\~площею 12,2\~кв.м,\~житлової кімнати\~3-3\~площею 15,7\~кв.м,\~коридору 3-4\~площею 5,9\~кв.м,\~санвузла 3-5\~площею 3,3\~кв.м\~ загальною\~площею 46,6\~кв.м,\~житловою площею\~27,9\~кв.м. (а.с. 13-18). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.08.2023 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. за р. №3-832, позивачеві належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0116 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.08.2023 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. за р. №3-831, позивачеві належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0059 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , 1/4 - [PERSON] , 1/32 - [PERSON] , 3/20 [PERSON] (а.с.17-28). Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356\~ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Положенням статті 364\~ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364\~цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим, статтею 367\~ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей\~364,\~367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13. Крім того, суд враховує роз`яснення, що містяться у пункті 6\~постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", згідно з яким при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що розташований [ADDRESS] , виданого власнику [PERSON] , про те, що за технічними показниками 3/20 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с.29-31). Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Отже, враховуючи, що право власності [PERSON] на 3/20 частин будинку підтверджено відповідними документами, кожен із співвласників, зокрема позивач, має право на виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, суд знаходить доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 356, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved