Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

09.02.2024\~року позивач\~звернулась до\~суду з\~позовними вимогами,\~якими просить\~визнати за\~нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/40 частку житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя вона залишила заповіт від 01.08.1996 року на все належне їй майно на користь позивача. [INFO] помер її батько [PERSON] , за життя він залишив заповіт від 01.08.1996 року на все належне йому майно на користь позивача. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. №613/02-14 від 12.12.2023 року, їй було повідомлено про неможливість оформлення спадщини у зв`язку з тим, що неможливо встановити частку в праві власності на домоволодіння. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить 1/40 частка житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] , виданого 22.04.1994 року КП «Ізмаїльське МБТІ», що також підтверджено довідкою № 947, виданою 14.08.2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.05.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.08.1996 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого за № 3-2228, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, яке на день смерті буде їй належати за законом [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72163961 від 18.04.2023 року, наданої приватним нотаріусом Арнаут О.В., заповіт [PERSON] від 01.08.1996 року, зареєстрований за № 3-2228 не змінювався та не скасовувався. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 27.03.1964 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїла, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00035269005 від 17.03.2022 року, 17.07.1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02.07.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м. Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.07.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 25.01.1963 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїла. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.12.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.08.1996 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого за № 3-2229, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, яке на день смерті буде йому належати за законом [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72164048 від 18.04.2023 року, наданої приватним нотаріусом Арнаут О.В., заповіт [PERSON] від 01.08.1996 року, зареєстрований за № 3-2229 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю\~приватного нотаріуса\~Ізмаїльського районного\~нотаріального округу\~Одеської області\~Арнаут О.В.\~№ 613/02-14\~від 12.12.2023\~року,\~ [PERSON] \~повідомлено про\~неможливість оформлення\~спадщини у\~зв`язку з\~тим,\~що неможливо\~встановити частку\~в праві\~власності на\~домоволодіння,\~що розташоване: [ADDRESS] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved