Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2018 року і мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Вважаючи, що шлюб необхідно розірвати через відсутність участі відповідача у вихованні дітей, різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртних напоїв та його протиправну поведінку у стані алкогольного сп`яніння, позивач з позовом про розірвання шлюбу 05 червня 2024 року звернулася до суду. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію, що [PERSON] зареєстрований з 26.08.2022 як внутрішньо переміщена особа в будинку [ADDRESS] , а його зареєстрована\~адреса проживання:\~ [ADDRESS] (а.с. 20). Ухвалою суду від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Мурованокуриловецького районного суду на 13-ту годину 01 липня 2024 року (а.с. 21). Ухвала про відкриття провадження у справі з позовною заявою і додатками до неї, судова повістка-повідомлення направлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача 10 червня 2024 року, однак поштове відправлення повернулося без вручення (а.с. 26-27). На зазначений у позовній заяві номер мобільного телефону, у застосунку viber, направлені вищезазначені документи та отримані відповідачем (а.с. 25). Крім того, відповідач викликався до суду шляхом розміщення на офіційному сайті оголошення про його виклик до суду (а.с. 23). За таких обставин, з врахуванням положень п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду (а.с. 22), однак подала до суду заяву про розгляд справу за її відсутності та в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечила проти прийняття заочного рішення (а.с. 28). За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Враховуючи, що наразі наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача з ухваленням заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, із свідоцтва про шлюб (а.с. 7) слідує, що сторони з 12 жовтня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (копії на а.с. 9-10) стверджується, що вони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу різними поглядами на сімейне життя, самоусуненням відповідача від виховання та утримання дітей, зловживання відповідачем спиртними напоями та його протиправною поведінкою у стані алкогольного сп`яніння. Відповідач не заперечив підстав для розірвання шлюбу. Він, як слідує з довідки Вищеольчедаївського старостинського округу № 3/377 від 04.06.2024 (а.с. 15) та інформації начальника Могилів-Подільської РВА № 1165/02-0209 від 10.06.2024 (а.с. 20), 20 травня 2023 року залишив сім`ю і виїхав у Донецьку область. Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві позивач зазначила, що понесені нею судові витрати складаються лише із суми сплаченого судового збору. Ця обставина доведена відповідним платіжним документом (а.с. 16). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1211 гривень 20 копійок судового збору (а.с. 16). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягають компенсації позивачу з відповідача у повному розмірі.

Outcome: approved