Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» звернувся 23 лютого 2024 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] пряму дійсну матеріальну шкоду у розмірі 360\~000,00 грн. та спричинену моральну шкоду у розмірі 100\~000,00 грн.. Свої позовні вимоги представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2023 року між ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» (Сторона - 1) та ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» (Сторона 2) був укладений попередній договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,6289 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 5110300000:01:001:0575, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов договору: 1.2. Об?єкт оренди належить Стороні - 1 на праві приватної власності, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1548757851103. 1.3. Відповідно до ст. 650-1 Цивільного кодексу України Сторона-1 запевняє, що на момент підписання Сторонами цього договору Об?єкт оренди не є проданим, переданим у користування іншим особам, у заставі, під арештом не знаходиться, відсутні будь-які кримінальні або виконавчі провадження, судових справ щодо нього не ведеться, будь-яких інших відомих йому прав третіх осіб на Об?єкт оренди немає. За вказаним Договором ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» перерахувало ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» 360 000,00 грн. (платіжна інструкція № 307 від 08.11.2023 року). 10.11.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» стало відомо, що по відношенню до позивача за заявою [PERSON] проводяться слідчі дії СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що порушено кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України № 12023166240000412 від 05.10.2023 року відносно посадових осіб ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» та земельної ділянки, що є предметом попереднього договору оренди від 06.10.2023 року. З огляду на вказані обставини 13.11.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» надало позивачеві Вимогу про повернення сплачених за Договором коштів за укриття інформації та подій, що розглядаються кримінальним провадженням № 12023166240000412 від 05.10.2023 року за заявою [PERSON] .. ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» відповідно до платіжної інструкції № 343 від 14.11.2023 року повернуло ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» вказані кошти. Представник позивача зазначає, що [PERSON] свідомо ввів в оману правоохоронні органи повідомивши, що ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» неправомірно набуло право власності на земельну ділянку загальною площею 3,6289 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер - 5110300000:01:001:0575, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок зазначених вище неправомірних дій відповідачем [PERSON] було спричинено позивачу дійсну матеріальну шкоду у розмірі 360\~000,00 грн., а також про позивача було розповсюджено неправомірну інформацію, що завдало шкоду діловій репутації позивача та нанесено йому моральну шкоду, яку останній оцінює у 100\~000,00 грн.. У судове засідання представник позивача ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджується,\~що 06 жовтня 2023 року між ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» (Сторона 1) та ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» (Сторона 2) був укладений попередній договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,6289 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 5110300000:01:001:0575, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов договору: 1.2. Об?єкт оренди належить Стороні - 1 на праві приватної власності, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 1548757851103. 1.3. Відповідно до ст. 650-1 Цивільного кодексу України Сторона-1 запевняє, що на момент підписання Сторонами цього договору Об?єкт оренди не є проданим, переданим у користування іншим особам, у заставі, під арештом не знаходиться, відсутні будь-які кримінальні або виконавчі провадження, судових справ щодо нього не ведеться, будь-яких інших відомих йому прав третіх осіб на Об?єкт оренди немає. За вказаним Договором ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» перерахувало ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» 360 000,00 грн. (платіжна інструкція № 307 від 08.11.2023 року). 10.11.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» стало відомо, що по відношенню до позивача за заявою [PERSON] проводяться слідчі дії СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що порушено кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України № 12023166240000412 від 05.10.2023 року відносно посадових осіб ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» та земельної ділянки, що є предметом попереднього договору оренди від 06.10.2023 року. З огляду на вказані обставини 13.11.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» надало позивачеві Вимогу про повернення сплачених за Договором коштів за укриття інформації та подій, що розглядаються кримінальним провадженням № 12023166240000412 від 05.10.2023 року за заявою [PERSON] .. ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» відповідно до платіжної інструкції №343 від 14.11.2023 року повернуло ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» вказані кошти. З вищезазначеного вбачається, що відповідач [PERSON] свідомо ввів в оману правоохоронні органи повідомивши, що ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» неправомірно набуло право власності на земельну ділянку загальною площею 3,6289 га, цільове призначення - для будівництва обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер - 5110300000:01:001:0575, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок зазначених вище неправомірних дій відповідачем [PERSON] було спричинено позивачу дійсну матеріальну шкоду у розмірі 360\~000,00 грн., а також про позивача було розповсюджено неправомірну інформацію, що завдало шкоду діловій репутації позивача та нанесено йому моральну шкоду, яку останній оцінює у 100\~000,00 грн.. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч. 3 ст.386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~Постанови від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі\~статті 1166 ЦК України\~настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 23\~ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 4, 5 вказаної Постанови Пленуму передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Пунктом 18 Постанови Пленуму встановлено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) вказано, що «тлумачення положень статей\~11\~та\~23 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.». Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.04.2021 року у справі № 766/21131/18 (провадження № 61-18770св19) зазначив, що аналіз положень статей\~11\~та\~23 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 5, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим. Відповідно до ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, зважаючи на те, що судом достеменно встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачу ТОВ «ВИННІ ТРАДИЦІЇ УКРАЇНИ» були спричинені прямі матеріальні збитки та завдано моральну шкоду, суд приходить до обґрунтованого висновку щодо обґрунтованості та законності позовних вимог позивача, а отже необхідності їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір під час звернення з позовною заявою до суду у розмірі 8320,00 грн..

Outcome: approved