Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , (особовий рахунок [NUMBER] ), є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов`янськ та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. З 01.12.2018р. до 01.03.2024р. сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 30834,11 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 1055,10 грн. та 3% річних в сумі 371,06 грн. за період з 01.12.2018 р. до 01.02.2022р., заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 881,25 грн. за період з 01.11.2020р. до 01.03.2024р., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 45,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються, просив суд розглядати справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з особовим рахунком, позивач за затвердженими тарифами здійснював нарахування заборгованості за надані відповідачу послуги, яка відповідачем погашалася не в повному обсязі. За період з 01.12.2018 року до 01.03.2024 року відповідачем були спожиті та не оплачені надані позивачем послуги з опалення загальною вартістю 30834,11 грн. Власником квартири [ADDRESS] відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є [PERSON] . Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду суд враховує наступне. Згідно з п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно з п. 18 наведених Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За ст. 68 Житлового кодексу, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься щомісяця. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, власність зобов`язує. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами фактично виникли договірні відносини щодо надання позивачем відповідачу послуг з опалення, оскільки позивач надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач прийняла ці послуги, на відповідача оформлений особовий рахунок в абонентській службі позивача. Отже сторони досягли згоди щодо істотних умов договору надання послуг, а саме, що позивач буде надавати відповідачу за плату послуги з централізованого опалення. Враховуючи, що норми якості надання послуг та тарифи оплати за централізоване опалення визначаються не домовленістю сторін, а нормативно - правовими актами, суд вважає доведеним факт погодження сторонами цих істотних умов з моменту досягнення згоди щодо самого факту надання послуг в межах, визначених нормативно - правовими актами, чинними у відповідний період. Оскільки відсутні письмові докази на підтвердження узгодження сторонами строку внесення платежів, судом встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та ч. 2 ст. 68 Житлового кодексу є календарний місяць, а плата за послуги повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач належним чином не виконувала своє зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиті послуги, які їй надані позивачем, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею зазначеного зобов`язання, зобов`язана погасити заборгованість, що утворилася. За наведених обставин, на підставі п. 18, 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачем здійснене нарахування інфляційних втрат за період 01.12.2018р. до 01.02.2022р. у сумі 1055,10 грн. та 3% річних за період 01.12.2018 р. до 01.02.2022р. у сумі 371,06 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача, згідно з ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі у розмірі 42,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі у розмірі 45,00 грн.

Outcome: approved