Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] від імені якої діє адвокат Зайончковська В.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначила, що з 12.10.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1090. Позивачка в своїй заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх двох років у них поступово погіршувалось спілкування і зникло взаєморозуміння. Вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу вона з відповідачем має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Майновий спір відсутній. На примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивачки до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, у якому визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Крім того надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяви учасників справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис №1090 (а.с. 15). У свідоцтві про шлюб зазначено, що після реєстрації шлюбу чоловікові [PERSON] присвоєно прізвище дружини - « [PERSON] » (а.с. 15). Проте, відповідач у встановленому законом порядку не вчинив дій для зміни прізвища та отримання нового паспорту. Зазначена обставина підтверджується копією паспорту відповідача, карткою платників податків відповідача, а також копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , у якому батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-10, 17). Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1393 (а.с. 17). Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось, протягом останніх двох років поступово погіршувалось їх спілкування і зникло взаєморозуміння. Подружжя проживає окремо та спільне господарство не веде. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд не надавати строк для примирення, бо подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved