Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. Представник позивача адвокат Богданець Ю.М., який дії в інтересах позивача, подав до суду позовну заяву Том? [PERSON] до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області Старокутського старостинського округу про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник покликався\~на те,\~що позивач\~ [PERSON] \~народився [INFO] в\~селі Старі\~Кути Косівського\~району Івано-Франківської\~області,\~де виріс\~і проживає\~на даний\~час.\~Його батьками\~є Том?юк\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~В с.\~Старі Кути\~проживала бабуся\~позивача по маминій лінії [PERSON] , яка 04.08.2010 року вчинила заповідальне розпорядження про те, що на випадок її смерті все належне їй майно заповідає онукові Том? [PERSON] , 1985 р.н., тобто позивачу. [INFO] бабуся позивача, [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований в [ADDRESS] . 13.08.2014 року в Старокутській сільській раті Косівського району Івано-Франківської області позивач оформив заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка в подальшому, а саме, [INFO] поступила до Косівської районної державної нотаріальної контори. Проте, тоді ж в серпні 2014 року, в зв`язку з відсутністю роботи та важким матеріальним становищем позивач змушений був поїхати на заробітки за межі України до Італійської Республіки, де перебуває і поданий час. 26 вересня 2023 року в Посольстві України в Італійській Республіці він оформив доручення на представництво його інтересів [PERSON] , яка мала займатись його спадковими справами. При зверненні його представника [PERSON] до приватного нотаріуса Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області з питаннями про оформлення спадщини позивача після смерті бабусі [PERSON] , їй було надано роз`яснення про пропущення ним 6-ти місячного терміну для подачі заяви для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до нотаріуса по поважній причині, і просить суд встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду поступило клопотання, в якому він просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник Кутської селищної радив судове засідання не з?явився, проте від заступника селищного голови до суду поступило клопотання, в якому селищна рада просила розгляд справи провести без участі уповноваженого представника відповідача за наявними матеріалами у справі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 01.07.2024 року. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 28.02.2002 року, місцем народження та проживання позивача [PERSON] є с. Старі Кути, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 16.07.2002 року, позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). А відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , тобто бабусею позивача є [PERSON] , що підтверджує факт їх родинної спорідненості (а.с.9). Згідно копії заповіту від 04.08.2010 року, посвідченого секретарем Старокутської сільської ради та зареєстрованого у реєстрі за №181, [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалось заповіла внуку [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.01.2014 року, актовий запис №2, [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] (а.с.11). Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі виданому 27.02.2024 року 07.10.2014 року Косівською районною державною нотаріальною конторою за номером у спадковому реєстрі 56617434 (номер у нотаріуса 216/2014), було здійснено реєстрацію спадкової справи щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру виданої 10.10.2023 року, стан спадкової справи щодо спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 56617434, номер у нотаріуса 216/2014 чинний (а.с.13). Відповідно до копії заяви про прийняття спадщини від 13.08.2014 року, позивач [PERSON] подав у Старокутську сільську раду 13.08.2014 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.14). Наявність у померлої [PERSON] нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , підтверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів від 16.11.2023 року за №78537 (а.с.15), копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу (а.с.16), та копією Витягу з Реєстру будівельної діяльності №1147 від 20.11.2023 року (а.с.17-24). А відповідно роз?яснення приватного нотаріуса наданого позивачу 27.02.2024 року за №113/02-14, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження терміну для прийняття спадщини (а.с.25). Відповідно до довідки виданої Кутською селищною радою 17.08.2022 року за №1255, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно проживала по день смерті в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Старокутської сільської ради за №181 від 04.08.2010 року, номер у Спадковому реєстрі 50103654, який не змінений і не скасований (а.с.26). Згідно копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я [PERSON] , останній тривалий час перебуває за кордоном, про що свідчать відмітки прикордонної служби, і що підтверджує поважність причин пропуску позивачем визначеного законом строку для прийняття спадщини (а.с.27-28). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її онук, позивач [PERSON] . Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зауважує, що вказані позивачем у заяві причини пропуску ним строку для звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, є поважними і сумніву у суду не викликають. Крім того, суд звертає увагу, що такий строк після смерті спадкодавця 09.01.2014 року є незначним, оскільки заява про прийняття спадщини надійшла до нотаріуса 09.09.2014 року, тобто позивач фактично пропустив два місяці, та підтвердив причини поважності ним пропуску строку. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі викладеного та

Outcome: approved