Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.04.2023 року АТ "Сенс Банк" поштою звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 83108,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року у справі № 947/13268/23 стягнуто з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №501217565 від 16.12.2019 року в розмірі 83108,35 грн., а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою від 28.02.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 30.10.2023 року по справі №947/13268/23, - задоволено, скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року по справі №947/13268/23 за позовною заявою Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 12.04.2024 року адвокат Білик В.С., який діє на представництво інтересів відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. 13.05.2024 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про надання доступу до електронних матеріалів справи. До судового засідання представники сторін не з`явились, повідомлені належним чином. Представник позивача будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подав, правом на подання відповіді на відзив не скористався. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандрес С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача АТ "Сенс Банк" в позові зазначає, що 16.12.2019 року АТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого на теперішній час є АТ "Сенс Банк") та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриттям відновлювальної кредитної лінії №501217565. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, станом на 22.01.2023 року наявна непогашена заборгованість в розмірі 83108,35 грн., в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] посилається на те, що матеріали справи не містять доказів надсилання наявної у матеріалах справи Досудової вимоги, отримання відповідачкою вказаної досудової вимоги, окрім того цю вимогу направлено представником позивача без надання будь-яких документальних підтверджень наявності на це повноважень, поміж іншого позивач не дочекався сплину 30-денного строку після отримання відповідачкою вимоги, що вказує на недотримання позивачем вимог ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", тому позов пред`явлено передчасно. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк", а також внесені зміни до Статуту АТ "Альфа-Банк" шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ "Альфа-Банк" та АТ "Сенс Банк". 16.12.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Альфа Банк», де було укладено угоду про надання кредиту, на підтвердження чого суду надано: Оферту на укладання угоди про надання кредиту №50127565, Заява про акцепт Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", Заява (Акцепт) про прийняття пропозиції (Оферта) №5 укласти Договір добровільного страхування фінансових ризиків за програмою "Альфа-сервіс" від 22.11.2017 року, Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Основні умови кредитування: Споживчий кредит. Сума/ліміт кредиту: 280250,00 грн. Строк кредитування: 48 місяців. Процентна ставка відсотків річних: 33,00%. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 22.01.2024 року заборгованість [PERSON] становить 83108,35 грн., а саме: тіло кредиту 75031,36 грн., відсотки 5192,18 грн., прострочене тіло кредиту - 2813,98 грн., неустойка - 70,83 грн. 04.04.2023 року на адресу відповідача [PERSON] представником АТ "Сенс Банк" було направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, відповідно до якої АТ "Сенс Банк" вимагає від [PERSON] протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 83108,35 грн. У разі невиконання даної вимоги, АТ "Сенс Банк" змушений буде звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з метою стягнення існуючої заборгованості. При цьому до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості АТ "Сенс Банк" звернулось 19.04.2024 року. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В ході судового розгляду встановлено, що між АКІБ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого на теперішній час є АТ "Сенс Банк") та [PERSON] 16.12.2019 року було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501217565. Умовами Кредитного договору передбачено, і про це також зазначає представник позивача в позовній заяві, що у випадку невиконання Позичальником Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. З матеріалів справи вбачається, що досудову вимогу позивач направив відповідачу лише 04.04.2023 року та вже 19.04.2023 року поштою звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача [PERSON] станом на час звернення АТ "Сенс Банк" до суду не виник обов`язок дострокового виконання всіх боргових зобов`язань перед Банком, а відтак звернення АТ "Сенс Банк" до суду є передчасним. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed