Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суд з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.06.2015 року був прийнятий на роботу до КАТП - 273904 на посаду дорожнього робітника, 2 розряду. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував заробітну плату, позивач 26.07.2022 року був звільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за його заявою за переведенням у ШЕУ Оболонського району м. Києва. Згідно довідки № 7 від 13.02.2024 р. за період з 30.06.2015 року по 26.07.2022 року наявна заборгованість по заробітній платі в розмірі 29 343,51 грн. Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем у день звільнення, [PERSON] просить стягнути вказану суму заборгованості. Ухвалою судді від 07.03.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 30.04.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, які були припинені 26.07.2022 року на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за його заявою за переведенням у ШЕУ Оболонського району м. Києва. У день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку та за період з 30.06.2015 року по 26.07.2022 року має заборгованість перед позивачем по заробітній платі в розмірі 29343,51 грн. Відомості про проведення з позивачем повного розрахунку на день ухвалення судового рішення відсутні. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що відповідач не виконував свого обов`язку та своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складає 29343,51 грн. У день звільнення позивача з роботи повний розрахунок з ним підприємство не провело. Відтак, позивач обґрунтовано вимагає стягнення на свою користь зазначеної заборгованості, що має наслідком задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що 19.02.2024 року між адвокатом Палій А.В. та позивачем укладено Договір про надання правової допомоги адвокатом. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера від 19.02.2024 року на суму 8 000,00 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] сплатив за надану йому юридичну допомогу 8 000,00 грн., а тому вказані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає 1 211,20 грн. судового збору. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved