Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -позивачка з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2017 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -спору між сторонами щодо місця проживання їхніх неповнолітніх дітей немає; -спочатку сімейне життя сторін складалося добре, вони жили в злагоді, повазі та любові один до одного, однак за останні роки сімейні стосунки між сторонами погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, та як наслідок - до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; -через погіршення стосунків відповідач залишив сім`ю, почав жити окремо, у зв`язку з чим їхній шлюб існує тільки формально; -внаслідок вищевказаних обставин збереження шлюбу сторін є неможливим та подальше перебування у шлюбі суперечитиме їхнім інтересам; -спільне життя позивачки з відповідачем не склалося з причин відсутності між ними взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, через втрату почуттів любові та поваги один до одного;\~\~ -позивачка остаточно прийняла рішення щодо розірвання шлюбу з відповідачем і змінювати його не має намірів, оскільки вони з відповідачем неодноразово намагались налагодити сімейні стосунки, однак все виявилось безрезультатно, крім того, відповідач переїхав жити в інше місце і станом на сьогодні вони проживають окремо; -подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін неможливе, їхній шлюб існує тільки формально, тому суперечитиме інтересам сторін, їхніх спільних дітей та принципам моральності сімейних відносин; -майнових спорів у сторін немає,\~\~\~ звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву /а.с.22/, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність\~ та в відсутність позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.23/, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідачки, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та спільно нажите майно сторони не заявляють. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України: у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №9QEM-D5BA-YDRE /а.с.3/ позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., -50 відсотків якого в розмірі 605грн.60коп. підлягають поверненню позивачці з державного бюджету відповідно до ст.142 ч.1 ЦПК України; -50 відсотків якого в розмірі 605грн.60коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved