Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 14 листопада 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом відносини між ними погіршилися, вони перестали розуміти один одного та втратили почуття, спільне проживання припинили, що і призвело до розірвання шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи поведінку відповідача та ставлення до цього питання вона змушена сама звернутись до суду, для захисту своїх прав та свобод. На підставі вищевикладеного, подальше спільне життя не можливе, тому їм не потрібен час на примирення, так як вони вже довгий час проживають окремо. Спору про поділ спільно нажитого майна між ними немає. Враховуючи ці обставини та відносини, які на даний час є у них, примирення та збереження шлюбу є неможливим. Просила розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтвердила та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно\~свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ,\~який було\~зареєстровано 14 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, \~що підтверджується\~свідоцтвом серії\~ [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 2995. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на " [PERSON] ". У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 29.04.2015. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved