Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування вказав, 30.05.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, предметом якого є 2 500 000 грн., які остання зобов`язувалася повернути 01.12.2023. Позика була надана для особистих потреб відповідача. [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконала, гроші не повернула. Ухвалою суду від 02.04.2024 заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Відповідно до ухвали суду від 03.05.2024 про відкриття провадження, відкрито провадження у справ та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.05.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 30.05.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким остання взяла у позику від позивача кошти в сумі 2\~500\~000 грн., та зобов`язалася повернути їх до 01.12.2023. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 2\~ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимога бо заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В свою чергу, відповідачем суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, викладених в позові. Аналізуючи викладене, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики від 30.05.2024 у розмірі 2\~500 000 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у сумі 15140 грн. та судовий збір у сумі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи, що суд задовольняє позов, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, тому у відповідність до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 02.04.2024 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved