Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Тихонюк Т.Б., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заявамотивованатим, що 11 березня 2022у Косівському відділі ДРАЦС між позивачемі відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що у протягом останнього часу стосунки між ними погіршились, зникло взаєморозуміння і повага. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей, однак їм це не вдалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить шлюб між ними розірвати, судові витрати залишити за нею. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача поступила заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.56-57). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав (49, 54). Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.42, 51). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.04.2024року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено справу до судового розгляду на 14.05.2024 року. 14.05.2024 року справу знято з розгляду та відкладено на 25.06.2024 року у зв`язку із відрядженням судді. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії паспортау формі IDкартки № [NUMBER] , виданого 12.10.2018 року органом №2620, місцем народження позивача [PERSON] є с. Річка, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.10-11). А відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади, виданоїКосівською територіальною громадою22.03.2024 року за №2024/002885527, зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.15). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого 25.02.2014 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: с. Малий Рожин, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.12-14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 22.03.2024року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.16), копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 22.03.2024 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.17) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 22.03.2024 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.18) а їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] . А як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 11 березня 2022року у\~Косівському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Косівському районі\~Івано-Франківської\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ),\~про що\~було зроблено\~актовий запис\~№45, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 22.03.2024року (а.с.26). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримуютьстосунків та проживають окремо. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви,а відповідач в судове засідання не з?явився і свою думку з цього приводу не висловив. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, тазважаючи, щона даний час, зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім`ї немає, а шлюб між сторонами носить формальний характер, в зв?язку із чим подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В зв?язку з наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України), і документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абз.2 ч.3 ст.115 СК України). В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню судом до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначила, що не ставить вимог про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved