Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вище вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] : 264784 (двісті шістдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 73 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок та витрати на проведення оцінки стану автомобіля та калькуляції вартості його ремонту у сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2023 року о 19 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , у м. Києві по Набережному шосе, навпроти будинку № 1, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановами Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року по справі № 757/49287/23-п та від 05 грудня 2023 року № 757/13494/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивачки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] та їй завдано матеріальних збитків на суму 199152,80 грн. За проведеною калькуляцією, що міститься у Звітах про оцінку автомобіля № 2958 та № 2958/2 від 12.01.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 264784,73 грн, що і є загальним розміром матеріальної шкоди. Витрати позивачки на послугу з оцінки авто склали 5100,00 грн. Після ДТП ринкова вартість автомобіля позивачки складає лише 58046,43 грн. Відповідач [PERSON] , як винуватець ДТП, повинен відшкодувати позивачці витрати на відновлення первинного стану автомобіля, тобто витрати на повний ремонт. В обґрунтування моральної шкоди позивачка посилається на те, що через пошкодження автомобіля вона тривалий час знаходилась у стресовому стані. Позивачка була змушена витрачати сімейний бюджет та шукати додаткові кошти на відновлення автомобіля, через що в її родині ускладнились стосунки. Позивачка має другу групу інвалідності та важко пересувається, автомобіль використовувався нею як засіб пересування, ним вона діставалась до робочого місця. Позивачка також втратила можливість виїжджати з міста на відпочинок. Незручностей у пересуванні зазнали члени її сім`ї, які змушені пересуватись громадським транспортом. Позивачка використовувала автомобіль для роботи, а відтак після пошкодження автомобіля її заробітна палата відчутно зменшилась. Як наслідок змінився звичний спосіб життя позивачки, були порушені її життєві зв`язки, остання була змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Все це викликало емоційні переживання та стрес не тільки позивачки, а і всієї родини. Моральну шкоду позивачка оцінює у 10000,00 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті. Відповідач [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог\~ст.178\~ЦПК України не подав. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились. Представником позивачки до суду було подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Аналогічну заяву було подано позивачкою. В судове \~засідання відповідач [PERSON] \~ повторно не\~з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд визнав\~можливим провести\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~враховуючи те,\~що відповідач, будучи\~ належним\~ чином повідомленим\~ про дату,\~час і\~місце судового \~засідання,\~ не з`явився\~ в судове\~ засідання без\~поважних причин,\~відзиву до\~суду не\~подав та\~представник позивачки не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2014, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4). Згідно з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З досліджених письмових доказів, судом встановлено, 21 жовтня 2023 року о 19 год. 40 хв. за адресою: Набережне шосе, навпроти будинку № 1 (в напрямку метро «Дніпро») у м. Києві, водій [PERSON] керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року по справі № 757/49287/23-п, яка набрала законної сили 24.12.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (а.с. 46-48 копія постанови). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5 копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Відповідно до звіту № 2958 та звіту № 2958/2 про оцінку автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , складеного 12.01.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 264784,73 грн (а.с. 19, 20-23 копії звітів). За експертні послуги та підготовку звіту позивачкою було сплачено ФОП « [PERSON] » 5100,00 грн (а.с. 24 копія рахунку, копія квитанції). У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508сз18) зроблено правові висновки щодо відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу, які полягають у такому. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Таким чином, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. З огляду на викладене з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню матеріальний збиток, заподіяний у результаті ДТП, у розмірі 264784,73 грн. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на проведення оцінки стану автомобіля та калькуляції вартості його ремонту у розмірі 5100,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно з статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( далі - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У абз. 2 п. 5 Постанови, судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди (Постанова Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 761/24143/19). Виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодуванню позивачці підлягає моральна шкода, завдана в результаті ДТП, у розмірі 10000,00 грн. В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в суді. За подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2747,85 грн (1% від ціни позову). Суд вважає\~за необхідне,\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК Україниз відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 2747,85 грн. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачкою понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Витрати позивачки на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved