Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. від 05 червня 1989 року, реєстровий № 2-1294, та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,0812 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Нікопольською міською радою 30 жовтня 1997 року. В передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а саме: 23 листопада 2023 року вона звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Журби Р.В., в нотаріальній конторі якого було відкрито спадкову справу № 60/2023. В процесі проведення перевірок, у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії, приватний нотаріус Журба Р.В. виявив, що, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2015 року, серія та номер: ВП № 47594018, було накладено обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна, належного [PERSON] . Номер запису про обтяження: 10192787; дата державної реєстрації: 26.06.2015 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22408164, [PERSON] , Нікопольське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області. При цьому, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.02.2024 року, з якої вбачається, що накладання арешту пов`язане із вимогою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», хоча, їй про даний факт нічого відомо не було. Тому, з письмовою заявою про зняття арешту та вилучення обтяження з електронних реєстрів від 20 лютого 2024 року вона звернулася до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на яку отримала письмову відповідь від 27 лютого 2024 року, в якій зазначено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Нікопольському ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими [PERSON] є боржником, а, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що арешт за № 10192787 накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47594018, виданої 13.05.2015 року Відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. При цьому, в листі також повідомляється, що, відповідно до вимог чинного законодавства, завершені виконавчі провадження підлягають знищенню після трьох років зберігання в архіві відділу та, у зв`язку з викладеним, запропоновано для вирішення даного питання звернутись до суду. Тому, враховуючи вищевикладене, вона змушена звернутись до суду та просить зняти арешт з усього нерухомого майна належного померлому [INFO] [PERSON] , який було накладено, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2015 року, серія та номер: ВП № 47594018; Номер запису про обтяження: 10192787; Дата державної реєстрації: 26.06.2015 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22408164, [PERSON] , Нікопольське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області. А також вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 10192787; Дата державної реєстрації: 26.06.2015 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22408164, [PERSON] , Нікопольське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2015 року, серія та номер: ВП № 47594018. Позивачка в судове засідання не прибула, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає (а.с.4) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, при цьому, 21 червня 2024 року на адресу суду від представника надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.21). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.5, 14). Після смерті чоловіка залишило спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. від 05 червня 1989 року, реєстровий № 2-1294 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,0812 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Нікопольською міською радою 30 жовтня 1997 року (а.с.10-13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а саме: 23 листопада 2023 року звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Журби Р.В., в нотаріальній конторі якого було відкрито спадкову справу № 60/2023 (а.с.6). При цьому, вчинити нотаріальні дії не вдалось з тієї причини, що, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.05.2015 року, серія та номер: ВП № 47594018, було накладено обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна, належного [PERSON] , номер запису про обтяження: 10192787; дата державної реєстрації: 26.06.2015 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22408164, [PERSON] , Нікопольське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7). 20 лютого 2024 року, з метою досудового врегулювання спору, позивачка звернулась з заявою до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), однак, отримала відповідь від 27 лютого 2024 року, згідно якої зазначено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Нікопольському ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими [PERSON] є боржником, а, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що арешт за № 10192787, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47594018, виданої 13.05.2015 року Відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, проте, відповідно до вимог чинного законодавства, завершені виконавчі провадження підлягають знищенню після трьох років зберігання в архіві відділу (а.с.8). Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що на майно позивача постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції 24 жовтня 2013 року було накладено арешт, який свідчить про той факт, що його наявність порушує право позивача щодо розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1, 2, 3\~\~\~ст.60\~\~ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~\~У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що виконавче провадження знищено, а накладений арешт для позивачки створює незручності, які позбавляють її можливості реалізувати свої спадкові та майнові права після смерті чоловіка [PERSON] , суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що обґрунтування знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, та є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved