Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 211 903,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 листопада 2017 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що змінило назву на АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено Комплексний договір про надання банківських послуг № 26253057891001-КР, відповідно до умов якого Позивач відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок в гривні та випустив платіжну картку для здійснення розрахунків по цьому рахунку, а також здійснив кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відповідальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. В розділі 9 Комплексного договору [PERSON] бажаною для нього сумою кредиту вказав 70 000,00 грн. Згідно з Комплексним договором, Паспортом споживчого кредиту, а також Універсальним договором банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, банк встановив наступні умови кредитного обслуговування: Ліміт кредитної лінії на дату укладання Договору становить 70 000,00 грн., що може бути змінено банком протягом дії договору в порядку визначеному УДБО, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту; після спливу строку надання кредитної лінії Банк може подовжити кредитування рахунку клієнта на умовах, погоджених сторонами, та без укладення додаткових угод; дата надання кредиту - 15.11.2017 р.; Процентна ставка на строкову заборгованість - 48% річних; Процентна ставка на прострочену заборгованість - 56% річних; Наявний пільговий період; Пільгова процентна ставка - 0.01% річних. На підставі укладеного договору кредитні кошти у розмірі кредитного ліміту перераховувались на картковий рахунок відповідача, відкритий у ПАТ "Банк Кредит Дніпро". Відповідно до положень Кредитного договору та УДБО, клієнт мав погашати заборгованість по кредиту щомісячно, а саме до 25 числа місяця, наступного за тим, в якому були використані кредитні кошти. Однак, [PERSON] свої обов`язки, як позичальник за кредитним договором, не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 23 січня 2024 року становить 211 903,62 грн., та складається з: 81 129,35 грн. - залишок простроченого кредиту; 130 774,27 грн. - залишок прострочених відсотків. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за адресою місця реєстрації відповідача, поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд вважає повідомлення відповідача про розгляд даної справи належним. Так, у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останнього щодо предмету спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи письмову згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи,

Outcome: approved