Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

у березні 2024 року КП "Житло-Сервіс" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . У зв`язку із неналежною сплатою нею коштів за утримання будинку та прибудинкової території у період з грудня 2019 року по серпень 2023 року (фактично до лютого 2023 року), у неї утворилася заборгованість, яка складає 2052,14 грн. Зазначену заборгованість, інфляційну складову боргу у розмірі 829,92 та 3% річних -247, 38, що разом складає 3129,44 грн, позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 11 березня 2024 року. Згідно інформації, яка наявна у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 05 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначила, що позивачем у жодному додатному до позовної заяви кошторисі, позивачем не було зазначено площу прибудинкової території, на прибирання якої має використовуватися майже половина надходжень від встановленого розміру внеску, та чи існує взагалі така прибудинкова територія, кому відведена, передана та у кого на обслуговуванні перебуває земельна ділянка, на якій побудований будинок, її розмір та межі. Відповідач зазначає, що на утримання місць загального користування кошторисами передбачені значні кошти, однак згідно переліку робіт по утриманню місць загального користування, зазначено лише їхнє освітлення у сумі 218 400,00 грн на рік. Відповідач вважає, що кошти на утримання місць загального користування є завищеними, а розрахунок заборгованості в частині нарахування спожитої теплової енергії не ґрунтується на фактичних показаннях лічильника тепла. Відповідач зазначає, що договір з надання послуг з управління будинком № 1179/19 від 01 грудня 2019 року, який був укладений між позивачем та співвласниками будинку [ADDRESS] в особі їх представника [PERSON] , вона побачила вперше, сумнівається у легітимності зазначеного договору. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, що послуги дійсно надавалися, обсяг та період їх надання. Загалом відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. 18 квітня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що відповідачу щомісяця у період надання послуг надавались рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, у яких було відображено тариф за надані послуги, обсяги спожитих послуг (копії долучаються). Відповідач у квітні 2021 року та у січні 2022 року здійснювала часткову оплату послуг за централізоване опалення, що свідчить про визнання нею відповідності нарахування послуг. Щодо невизнання відповідачем легітимності договору № 1179/19 від 01 грудня 2019 року, то позивач зазначає, що відповідачем знову ж таки у період з червня 2021 року по лютий 2023 року здійснювалася оплата за надані послуги, що свідчить про обізнаність останньої щодо надання позивачем послуг з управління будинком. Позивач зазначає, що ним надавалися послуги з управління будинком до лютого 2023 року, тобто до моменту передачі будинку на обслуговування ОСББ «Новодарницьке». Позовні вимоги позивач підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи учасників справи викладені у письмових заявах, суд дійшов наступного висновку. Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" є комунальним підприємством, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг. 01 грудня 2019 року між КП «Житло-Сервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , відповідно до якого управитель зобов`язується надати співвласникам послугу з управління вищезгаданим багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління. Пунктом 3.1 договору було передбачено, що ціна послуги з управління становить 7, 88 грн на місяць за метр квадратний загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. В подальшому були введені в дію нові кошториси та змінена ціна послуги, а саме: з вересня 2020 року -8,21 за кв/м, з січня 2021 року -8,28 за кв/м, грудня 2021 року -8,50 за кв/м, жовтня 2022 року -8,71 за кв/м [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] вищезазначеного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Вбачається, що між позивачем та безпосередньо відповідачем [PERSON] 26 листопада 2019 року були укладені договори: про компенсацію витрат з теплопостачання № [NUMBER] ; про відшкодування витрат на споживання питної води № 168; про компенсацію витрат електроенергії № 168. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Загальна площа квартири [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість, становить 54,9 кв.м., що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до наказу від 31 січня 2023 року № 3 КП "Житло-сервіс" з 1 лютого 2023 року було завершено надання послуг з управління багатоквартирним будинком, враховуючи рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 8 грудня 2022 року щодо передачі будинку [ADDRESS] на самообслуговування ОСББ "Новодарницьке". Отже, як вбачається з долученого до позову розрахунку, позивач до 1 лютого 2023 року нараховував відповідачу кошти за надані послуги з управління будинком. Судом встановлено, що відповідач не належним чином здійснювала оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого станом на серпень 2023 року (фактично 1 лютого 2023 року) за відповідачем наявний борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 2052,14 грн. У період з 1 лютого 2023 року по серпень 2023 року позивачем ненараховувались відповідачу кошти за житлово-комунальні послуги, та, відповідно й заборгованість, з урахуванням наказу від 31 січня 2023 року № 3. Таким чином, визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі квартири, якою користуються відповідачі. Суд відхиляє доводи відповідача щодо невірного розрахунку коштів за теплопостачання, з урахуванням того, що як вбачається із наданого розрахунку, відповідач частково оплачувала виставлені позивачем рахунки, в тому числі в частині теплопостачання та не зверталась до позивача із заява про здійснення перерахунку чи із відповідним позовом до суду. Також суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що договір про управління будинком від 1 грудня 2019 року підписаний невідомою їй особою, оскільки такий договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, був чинним до 1 лютого 2023 року. Інші доводи відповідача, викладені у відзиві, не підтверджені належними, достатніми доказами та не спростовують встановлених судом обставин щодо неналежного виконання відповідачем обов`язку по оплаті коштів за надані комунальні послуги. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того. що комунальні послуги позивачем не надавались або надавались не в повному обсязі. Також позивач просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено, що за період з лютого 2020 року по кінець грудня 2021 року втрати позивача від інфляції склали суму в розмірі 829, 92 грн, три відсотки річних за вказаний період прострочення становлять 247, 38 грн. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що позивачем не надано доказів того, що послуги не надавалися, відповідачем також не доведено протилежного. Також відповідачем належним чином не спростовано правильність нарахування наданих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 3 129,44 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved