Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У квітні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 89\~168,79 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 19.06.2016 між [PERSON] та ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» було укладено кредитний договір №200723930701 шляхом приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якого [PERSON] отримано кредитну картку з лімітом 12 500,00 грн., який було збільшено, строком на 12 місяців (з автоматичною пролонгацією) та зі сплатою відсотків у розмірі визначеному договором. З огляду на те, що відповідач не виконує умови договору, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості, яка станом на 01.02.2024 становить 89\~168,79 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 56\~965,15 грн.; заборгованості за процентами 32\~203,64 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.04.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав, правом на подання відзиву не скористався. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що 19.10.2016 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №200723930701 шляхом приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідно до якого останній отримав картку з кредитним лімітом 12 500,00 грн., який було збільшено до 57\~000,00 грн. строком на 12 місяців (зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку визначеному ДКБО) зі сплатою процентів у розмірі й за механізмом встановленими Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Перерахування коштів здійснюється на поточний рахунок № [NUMBER] . Судом також встановлено, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2024 становить 89\~168,79 грн. й складається з: заборгованості за тілом кредиту 56\~965,15 грн.; заборгованості за процентами 32\~203,64 грн. Вказане вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем. Також позивачем, на підтвердження доводів щодо наявності між сторонами зобов`язань надано виписку за рахунком № [NUMBER] . Позивачем надано копію вимоги про стягнення заборгованості, а також докази її направлення. Відповідно до змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно змісту ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). За змістом ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ст.ст.526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Положеннями Цивільного кодексу України, зокрема ст. ст. 207, 634 передбачено спрощений порядок укладання договорів, в т.ч. кредитного договору шляхом приєднання до стандартних (типових) умов, правил, формулярів. Проте такі умови та правила повинні мати конкретний, сталий зміст, тобто не змінюватись протягом тривалого часу, а позичальник повинен бути ознайомлений з ними та розуміти їх. Саме це є запорукою стабільності кредитних відносин та дотримання розумного балансу у відносинах між банком та клієнтом позичальником. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч.ч. 1-2 ст. 634 ЦК України, відповідно до яких сторона в спрощеному порядку може укласти кредитний договір шляхом приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не повернуто та виходячи з відсутності будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність факту пролонгації строку кредитування, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 89\~168,79 грн. й складається з: заборгованості за тілом кредиту 56\~965,15 грн.; заборгованості за процентами 32\~203,64 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved