Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Короткий зміст\~позову. Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. Позовні вимоги мотивує тим, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 64,20 кв.м. Зазначає, що між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачем було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із січня 2021 року по вересень 2023 року. Розмір тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно, однак, разом з цим у відповідача, за період з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 18543,80 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 511,34 грн. за період з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року. Зазначає, що на попередження про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію [PERSON] не відреагувала. А тому, просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 18543,80 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. та плату за абонентське обслуговування в сумі 511,34 грн. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.04.2024 року скасовано заочне рішення по справі №727/12110/23, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго», Ринжук Г., у судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. А також надала письмові пояснення, в яких вказала, що співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та на офіційному веб-сайті МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Вказує також на те, що відповідачка стверджує, що в квартирі [ADDRESS] , відсутні прилади опалення, але до МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не було надано жодних на те підтверджуючих документів. Мотивуючи свої заявлені вимоги, посилається на те, що самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб?єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. Стверджує, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» виконав свої зобов?язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов?язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Позивач наголошує на тому, що самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з постачання теплової енергії. Вважає доводи відповідача [PERSON] , щодо невизнання позовної заяви необгрунтованими. Просять позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Стверджує, що у 2009 році вона виконала рішення суду по стягненню заборгованості за постачання теплової енергії та відповідно повністю виконала його. Однак, мотивуючи заявлені вимоги про відмову в задоволенні позову посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» продовжувало звертатися до суду з вимогами до неї. Вказує на те, що у зв`язку із наведени вона самовільно відключила опалення та станом на 2021 рік не користувалась ним. Свої дії щодо самовільного відключення пояснила тим, що сталась аварія, а тому вона зрізала свої радіатори, а на решту труб закручено заглушки. Зазначила, що опалення було не якісним. Стверджує, що їй йде нарахованість, хоч тепло й не поступає до квартири. Вказує на те, що типовий договір вона оскаржувала. Просить відмовити в задоволені заявлених вимог повністю. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Частиною 1 статті 274\~ЦПК\~України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 6\~Конвенції передбачено,\~що кожен\~має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, врахувавши позицію сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та встановивши відповідні їм правовідносини, суд зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними по справі доказами встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 64,20 кв.м. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 09.10.2023 року [PERSON] з 18.12.1992 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що за період часу з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року відповідач [PERSON] користувалася послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснювала оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 18543,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11), а також заборгованість за надані абонентські послуги в розмірі 511,34 грн.(а.с.12). [PERSON] було повідомлено про наявність заборгованості, що вбачається з повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 19.09.2023 року (а.с.9), про що також свідчить запис з реєстру направлення попереджень (а.с.14). Між позивачем МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачем [PERSON] укладено типовий договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с.13), згідно до умов якого теплова енергія надавалась до помешкання відповідача протягом опалювального періоду, а саме із січня по вересень, відповідно по роках. Вартість послуг з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету\~Міністрів\~України\~№830\~«Про\~затвердження\~Правил надання\~послуги\~з\~постачання теплової\~енергії\~і\~типових договорів\~про\~надання\~послуги з\~постачання\~теплової\~енергії» від\~21\~серпня\~2019\~року та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №450/13 від 23.06.2021р., №813/24 від 20.10.2021р. Розмір тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно. Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що с публічним договором приєднання. Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/\~та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/, оскільки співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії. Разом з цим, як встановлено судом та вбачається з пояснень відповідачки [PERSON] у судовому засіданні, нею було здійснено самовільне відключення від систем централізованого теплопостачання. Відповідно до п.12,13, ч.1,ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Пунктом 14 Правил надання послуг з теплової енергії (затверджених Постановою Кабінету Міністрів №830 від 21.08.2019 року) передбачено, що відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Мінрегіону №169 від 26.07.2019 року передбачає, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку і звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВІ, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. Відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП. Усі витрати, пов?язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Тобто, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення №169 від 26.07.2019 року, процедури. Отже, з викладеного слідує, що самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб?єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Згідно п. 5 ч. 1 ст.\~1\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 20 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не відреагувала на попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості (а.с. 9). Згідно з чинним законодавством обов`язок сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири у багатоквартирному будинку або іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини 1 статті 10\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ст.\~16\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Відповідно до п.11 ч.1 ст.1\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (зі змінами внесеними відповідно до Закону №1060) це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням абонентів (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення). Таким чином, абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців в квартирі та спожитої води. Абонентська плата сплачується незалежно від користування послугою. Навіть якщо абонент місяць не користувався водою, то рахунок за неї прийде з нульовими показниками, а абонплату прийдеться сплатити, яка в платіжному документі виділяється в окрему графу. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» виконав свої зобов?язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії. Разом з цим, відповідач [PERSON] , незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов?язана оплатити надані послуги, оскільки у разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з постачання теплової енергії. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги думку сторін по справі, дослідивши надані по справі письмові докази, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 18543,80 грн., а також борг плату за абонентське обслуговування в сумі 511,34 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved