Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 квітня 2011 року був укладений шлюб між ним і відповідачем. Мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2023 року шлюб між ними розірваний. Діти проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дітей. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що після припинення шлюбних відносин з позивачем вона вимушена винаймати житло. Старший син проживає два дні з нею, два дні з батьком, а молодший чотири дні з нею, три дні з батьком. Також вона забирає сина з навчального закладу о 12-14 годині та до 18-00 години він проводить час з нею. Коли діти знаходяться з нею, то вона також несе витрати на їх утримання, зокрема харчування. На цей час між нею і колишнім чоловіком розглядаються судові спори щодо права користування нею житлом та місця проживання дітей, зокрема нею поданий позов про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Тому просить у задоволенні позову про стягнення з неї аліментів відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 квітня 2011 року. Мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2023 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із батьком та знаходяться на його утриманні. Також судом установлено, що діти регулярно залишаються з матерію, що підтвердив сам позивач у судовому засіданні. На цей\~час відповідачем\~подані позови\~про визначення\~місця проживання\~дітей із\~матір`ю(справа\~№ 202/7806/24),\~ визначення\~порядку користування\~житлом(справа № 202/20959/23),\~поділ майна\~подружжя (справа\~№202/331/24). При вирішення спору про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1-3 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. При цьому у частині 9 статті 7 Сімейного кодексу України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує матеріальне становище кожної зі сторін, зокрема розмір їх доходу. Так, позивач у судовому засіданні пояснив, що він працює менеджером та його середньомісячний дохід складає 45000 грн. У свою чергу, відповідач пояснила, що вона працює фітнес-тренером та її дохід складає до 15000 грн. на місяць. Крім того, суд ураховує, що на цей час між сторонами наявний спір щодо права та порядку користування відповідачем житлом, у зв`язку з чим відповідач вимушена тимчасово винаймати для себе інше житло. Також суд бере до уваги, що між сторонами наявний спір щодо місця проживання дітей, а саме відповідачем поданий до суду позов про визначення місця проживання дітей з матір`ю. При цьому діти регулярно залишаються з матір`ю, тобто вона також несе витрати на їх утримання. Отже, суд приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища сторін та всіх інших обставини, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід визначити в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення цього позову - 09 лютого 2024 року. Водночас підстав для присудження позивачу аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача суд не вбачає, оскільки це не відповідатиме матеріальному становищу відповідача з урахуванням всіх обставин справи. Стягуючи з відповідача аліменти на утримання дітей, суд відзначає, що у випадку подальшого визначення місця проживання дітей з матір`ю остання вправі звернутися з позовом про припинення стягнення аліментів на користь батька. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При розподілі судових витрат суд виходить із того, що позивач відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 605 грн. 60 коп. (1211,20 : 50%)

Outcome: partial