Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

В\~січні 2024\~року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано, син залишився проживати з матір`ю. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.04.2020 року стягнуто з [PERSON] на\~користь [PERSON] аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] \~в твердій\~грошовій сумі\~ 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, [INFO] відповідачка побила Назарія, завдавши йому тілесних ушкоджень у вигляді забоїв та синців. Того ж дня, працівники поліції передали дитину позивачу, оскільки дитина категорично відмовлялася залишатися з матір`ю, а також через існування небезпеки для здоров`я дитини. З 21.05.2023 року дитина постійно проживає з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Крім того, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.10.2023 року визнано місце проживання малолітньої дитини разом з позивачем. Оскільки дитина сторін проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, позивач просить суд припинити стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , оскільки останній проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні. Ухвалою судді від 19.02.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 09.05.2024 року закрито підготовчий розгляд та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та відзиву до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] \~ розірвано Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.04.2020 року стягнуто з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~ аліменти\~на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.10.2023 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з позивачем. Вказане рішення суду набрало законної сили 17.11.2023 року та обставини, встановлені в ньому, відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, при вирішенні питання стягнення аліментів, суд виходить з того, з ким проживає дитина. Відповідно до пункту 17 Постанови N 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на дитину на ім`я одержувача аліментів. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере активну участь у її вихованні. Тобто, припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Частиною 1 статті 10 СК України визначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд вважає, що обставини, які виникли після постановлення рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.04.2020 року мають істотне значення та є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, то стягнення аліментів має бути припинено з дати набрання законної сили рішення Обухівського районного суду Київської області від 17.10.2023 року яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком, тобто з 17.11.2023 року. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач в своєму позові просив стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Частиною 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, оскільки позов надійшов до суду 15.01.2024 року, тому стягнення аліментів має бути здійснено саме з цієї дати. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про припинення стягнення аліментів підялгає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial