Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.04.2024 розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Оскільки наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, вона не може працювати, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження та постановлено здійснювати судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. [PERSON] в заяві від 26.06.2024 просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 11.06.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.05.2024 він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на користь [PERSON] по утриманню їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] .\~Заборгованості зі\~сплати аліментів\~він не\~має.\~Крім того,\~вказує,\~що на\~28.05.2024\~він уклав\~шлюб з\~ [PERSON] .\~Вони проживають\~в квартирі,\~яку орендують\~та щомісячно\~сплачують 7000\~грн і\~комунальні платежі.\~Разом з\~ними проживають\~діти дружини\~від попереднього\~шлюбу:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які перебувають\~на його\~утриманні.\~Батько дітей\~аліменти не\~сплачує.\~Також,\~він проходить\~військову службу\~в ЗСУ,\~перебуваючи у\~місцях ведення\~бойових дій\~він отримав\~поранення та\~на даний\~час йому\~надано 3-тю\~групу інвалідності.\~З урахуванням\~його матеріального\~становища позов\~просив задовольнити\~частково,у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2019 до 24.04.2024. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2022 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з довідки №182/03-29 від 30.04.2024 Талалаївської сільської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.7). У відповідності до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частина 4 ст.84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст.89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй позовній заяві позивач зазначила, що відповідач є працездатним, працює, інших стягнень по виконавчих документах не має, інших осіб на утриманні не має, що вказує на можливість надавати їй матеріальну допомогу. Разом з тим, при визначенні розміру аліментного платежу суд враховує, що відповідач є працездатною особою, але має 3 групу інвалідності, знаходження у нього на утриманні дитини, на яку він сплачує аліменти згідно судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.05.2024, доказів наявності непрацездатних членів сім`ї на утриманні відповідача, останнім не надано. Позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходів, в зв`язку з цим, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому в розмірі\~1/6\~частки доходів\~відповідача щомісячно. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У відповідності до ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць. Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. на користь держави.

Outcome: partial