Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сонаті» заборгованість у розмірі 55277 гривень, а також судові витрати у розмірі 3028,00 гривень та 5000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого за Статутом є Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк» і [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0223/82/91839981, відповідно до умов якого відповідачці були надані кредитні кошти в сумі 44365,57 грн. Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за Договором (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року. ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» відступило право вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», на підставі Договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. Відповідачка не виконала умови Кредитного договору, а саме, не здійснила належним чином погашення кредиту. А тому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості, судові витрати та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, на сайті Кагарлицького районного суду Київської області було розміщено оголошення про виклик відповідачи в підготовче засідання, що відповідає вимогам ст. 128 ч.11 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 14.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого за Статутом є Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк» і [PERSON] , було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0223/82/91839981, відповідно до умов якого відповідачці були надані кредитні кошти у розмірі 44365,57 грн. Банк виконав свої зобов`язання надавши [PERSON] кредитні кошти на поточний рахунок клієнта. Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за Договором (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року. ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» відступило право вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», на підставі Договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому рахунку, станом на день подання цієї заяви заборгованість (невиконане зобов`язання) відповідача складає 55277 грн. Відповідачкою не надані належні і допустимі докази для спростування вказаного розміру заборгованості за кредитним договором. Відповідачка не здійснила жодної оплати після уступки права вимоги і не надав доказів оплати, відповідно сума заборгованості не змінилася. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним кредитним договором № 014/0223/82/91839981 від 14.03.2019, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем порушено умови вищевказаного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 01.02.2024 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 55277 грн., що підтверджено наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається з матеріалів справи 10.05.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ФОП [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг № 10/05/2023, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість послуг по даному Договору визначається після надання виконавцем послуг замовникові та підписання сторонами акту приймання-передачі послуг. Згідно Акту виконаних робіт від 29.01.2024 підписаного сторонами Договору про надання юридичних послуг № 10/05/2023, витрати на правничу допомогу становлять 5 000,00 грн., які оплачено позивачем на підставі платіжної інструкції № 730 від 30.01.2024. Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази, ураховуючи задоволення позову та предмет його розгляду, суд вважає доведеним, обґрунтованим та правомірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved