Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 13.05.2024 [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що 17.09.2016 Малинським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між сторонами. За час спільного проживання у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідачка матеріальну допомогу на дитину не надає. Добровільної згоди щодо утримання та виховання дитини між сторонами не досягнуто. [PERSON] не бажає піклуватися про членів сім`ї та побудову сімейних на почуттях взаємної любові поваги та взаємодопомоги. Тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вимогами позовної заяви [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення ним повноліття. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 18.06.2024 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат Новицький А.Д., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1043036 від 13.05.2024, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 18.06.2024 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечила щодо їх задоволення. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 17.09.2016 Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] за підписом завідувача дошкільного навчального закладу №6 м. Малин, тато [PERSON] бере активну участь у житті сина, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує високий рівень розвитку дитини. Мама [PERSON] з дитиною не спілкується, у вихованні дитини участі не бере, з вихователем на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється (а.с.19). Згідно із заявою [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області та зареєстрованою в реєстрі за №3985 від 15.05.2024, [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька [PERSON] , [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно сина (а.с.21). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч.1,6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей\~141,\~180-182 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене оскільки діти проживають разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини, спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений\~ст. 180 СК України,\~а також\~враховуючи,\~що визнання\~відповідачем позову\~є його\~диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, з врахуванням вимог\~ ст.183 СК України\~та з\~урахуванням потреб\~дитини,\~можливостей відповідача,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити,\~стягнувши з\~відповідача аліменти\~на утримання\~сина в\~розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України суд зазначає наступне. [PERSON] звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». В силу ст. 141 ЦПК\~України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позовної заяви.

Outcome: approved