Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції (а.с.2-5, 103, 130-131, 191-192) просить: - встановити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] ; - змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року по справі №521/21659/20, шляхом припинення стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати щомісячно зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) до повноліття дитини, тобто до [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2008 року по 28 травня 2021 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , виявив бажання проживати з батьком [PERSON] , та рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 27 вересня 2023 року встановлено місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Донька [PERSON] залишилась та бажає проживати з матір`ю. Крім цього, на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки між\~сторонами не\~було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання доньки, а місце проживання сина було визначено разом з батьком, що впливає на розмір аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач за рішенням суду, позивач була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги в уточненій редакції підтримує в повному обсязі (а.с.189). Відповідач надав заяву в якій визнав позовні вимоги, згідно уточнень, а саме: визнав та просив задовольнити вимогу щодо встановлення місця проживання [PERSON] разом\~з матір`ю\~ [PERSON] та вимогу про припинення стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) (а.с.186-187, 195-196). Представник третьої особи надав висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю (а.с.144). Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 червня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8), який рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2021 року було розірвано (а.с.9). Згідно свідоцтв про народження (а.с.10,11), [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 вересня 2023 року місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком [PERSON] (а.с.134-136). Мати, [PERSON] , не заперечувала щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку внутрішньо переміщенної особи в управлінні соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.13) та на теперішній час разом з матір`ю проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Умови проживання матері [PERSON] задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, про що спеціалістом служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб, було складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання та акт оцінки потреб. Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою. Дівчинка має окрему кімнату, окреме ліжко, стіл для навчання та місце для відпочинку, квартира орендована (а.с.146-151). За інформацією комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.145), дитина має статус внутрішньо переміщеної особи, на диспансерному обліку у лікаря-педіатра не перебуває, за медичною допомогою до лікаря педіатра мати не зверталась. За інформацією Одеського ліцею № 50 Одеської міської ради (а.с.15) [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу. Анна відвідує школу мистецтв, курси англійської мови. Батьки приділяють достатньо уваги навчанню та вихованню доньки, систематично відвідують батьківські збори. Малолітня [PERSON] , [INFO] , була запрошена до служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на співбесіду, під час якої надала заяву, в якій зазначила, що її батько з нею не спілкується, матеріально не забезпечує. Анна бажає, щоб місце її проживання було визначено з матір`ю [PERSON] (а.с.155). Батько [PERSON] надав до служби у справах дітей заяву, в якій зазначив, що він проти того, щоб місце проживання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , було визначено з матір`ю (а.с.156). Згідно висновку (а.с.144), виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Радою України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України (далі - СК) місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Таким чином, враховуючи, що на даний час дитина постійно проживає разом з матір`ю, має особисту прихильність до неї, за місцем її проживання створені всі належні\~умови для\~виховання та\~гармонійного розвитку дитини, з урахуванням думки самої дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2022 року по справі №521/21659/20 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.132). Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 вересня 2023 року місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком [PERSON] , а ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються тому з батьків, разом з яким проживає дитина, то суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про зміну розміру аліментів шляхом припинення їх стягнення зі [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), також підлягають задоволенню. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved