Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. \~ \~ \~ \~Посилалась на те, що [INFO] у неї та відповідача [PERSON] народилася дочка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.10.2016 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки у розмірі 1000грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Проте на даний час склалися обставини, які дають їй право на звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Так, з часу ухвалення рішення потреби дитини змінилися та розмір витрат на її утримання значно зросли, збільшились витрати на її харчування, дозвілля. Донька навчається у 2-му класі, відвідує різні гуртки, у зв`язку із чим виникли витрати пов`язанні із придбанням шкільного приладдя, одягу, взуття, проїзду у транспорті. Окрім того, значене зростання цін спонукає до необхідності витрачати більше коштів на утримання дочки. Таким чином, раніше визначена судом сума аліментів є недостатньою і покриває мізерну частину усіх витрат, які вона несе щомісяця. Як їй відомо, матеріальне становище відповідача значно покращилось, він більше трьох років перебуває на заробітках у Англії. Однак, як і раніше, він практично з дочкою не спілкується, не цікавиться її захопленнями, успіхами, тобто відсутній у процесі її виховання. Вона працює на посаді головного спеціаліста Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, проте її заробітна плата ледве покриває їхні з дочкою основні базові потреби. У зв`язку із цим, просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] та стягувати з нього на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~5000грн.,\~щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. 23.05.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Король С.В. подала до суду відзив, в якому зазначила, що її довіритель позов не визнає. Вказувала, що [PERSON] не надано до позову жодних доказів, які б свідчили про покращення майнового стану її довірителя. Усі її доводи є надуманими та необґрунтованими. Окрім того, не відповідають дійсності обставини зазначені у позові щодо існування у [PERSON] заборгованості по аліментах, оскільки він вчасно їх сплачує, що підтверджується довідкою ДВС. Також він та його батьки беруть участь у житті дитини. Купують одяг, фрукти, овочі, дорогі іграшки, телефон. Всі дні народження [PERSON] відмічаються у кафе. Дитина з радістю спілкується з батьками відповідача, які також їй матеріально допомагають. У [PERSON] окрім спільної доньки з позивачкою перебуває на утриманні ще одна дитина, а також він матеріально допомагає своїм батькам. Натомість, позивачка, звертаючись до суду із даним позовом, не зазначає про розмір свого доходу та розмір витрат, які вона фактично несе на утримання доньки. Враховуючи те, що [PERSON] не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що станом на час звернення до суду, дохід відповідача збільшився, просила у задоволенні позову відмовити. 17.06.2024 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. Зазначила, що доводи адвоката Король С.В. щодо активної участі відповідача та його батьків у житті дитини, які зазначені у відзиві, не відповідають дійсності. Вона намагається тримати гарні відносини із батьками відповідача, оскільки добре розуміє їх важливість у житті дитини та формування у неї сімейних цінностей. Дійсно, у 2022 році на прохання дочки на її день народження відповідач передав кошти на придбання телефону. Однак за усі вісім років матеріальна допомога дочці є зовсім невеликою, а саме: декілька одиниць одягу та пару іграшок. Святкування днів народження дочки також нею організовуються самостійно без фінансової допомоги [PERSON] та його батьків. Їхня малолітня дочка потребує матеріальної допомоги більше 1400грн. на місяць, які сплачує відповідач. Так, у минулому навчальному році тільки обіди у шкільній столовій вартували приблизно 1200грн., а це майже вся сума аліментів, які відповідач сплачує на місяць. Харчування у школі це тільки маленька частина від необхідного, адже дитина ще потребує нормального харчування вдома, одягу, взуття, шкільного приладдя, книжок, іграшок, лікування. Це без додаткових витрат на гуртки та спорт, які дитина також має відвідувати для всебічного та гармонійного розвитку. З огляду на те, що відповідач є молодою, здоровою особою та працездатним, враховуючи при цьому право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, просила позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Додатково пояснила, що розмір аліментів, який стягується з відповідача є мізерним та не покриває навіть дрібні витрати дитини. При цьому вона також несе витрати на харчування дочки вдома, придбання їй одягу, взуття, канцелярських товарів, проїзд у транспорті, тощо. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати більше коштів на утримання дочки або принаймні спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, однак він жодним чином не реагував. Просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Король С.В. підтвердила викладені у відзиві обставини. Крім того пояснила, що її довіритель перебуває за межами території України, де він офіційно не працевлаштований. Звертала увагу суду на те, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позові обставин, зокрема те, що майнове становище її довірителя покращилося. Незважаючи на це, [PERSON] погоджується сплачувати аліменти на дитину у розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила позов задовольнити частково. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с.3). Після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин малолітня дочка проживала разом із матір`ю. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.10.2016, яке рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 30.11.2016 змінено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з 14.07.2016 (а.с.4-9). \~ \~ \~ \~Статтею 192 СК України передбачено, що\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів витрати на утримання їхньої з позивачкою малолітньої дочки значно зросли, а майновий стан сторін змінився. Так, малолітня [PERSON] у 2022 році вступила до школи та наданий час навчається у другому класі. У зв`язку із цим, у [PERSON] збільшилися витрати на її утримання, зокрема, витрати на харчування, проїзд, придбання канцелярських товарів, шкільного одягу, тощо, що потягнуло за собою погіршення майнового стану позивачки. На даний час [PERSON] працює на посаді головного спеціаліста Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Однак вказані обставини не можуть свідчити про покращення матеріального становища позивачки, оскільки станом 04.10.2016 (час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів) дочці сторін не виповнилося і одного року, у зв`язку із чим вона здійснювала догляд за нею та не мала можливості працевлаштуватись. Щодо майнового стану відповідача, то судом встановлено наступне: [PERSON] вже тривалий час перебуває за кордоном на заробітках, однак офіційно не працевлаштований. Окрім малолітньої доньки [PERSON] , у відповідача перебуває на утриманні ще одна неповнолітня дитина. Стан здоров`я його задовільний, доказів які б свідчили протилежне суду не надано. Як вбачається із довідки державного виконавця Першого ВДВС у м.Чернівці від 15.05.2024 на примусовому виконанні перебувають виконавчі листи №725/3222/16 та 725/4533/16 щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Заборгованості за виконавчими провадженнями немає (а.с.23-25). Вказане, на думку суду, свідчить про фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти у попередньому розмірі без надмірного тягаря для нього. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін, фактичних витрат, які несе позивачка на утримання дочки, суд вважає за можливе та необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 04.10.2016 з 1000грн. до 4000грн. При цьому суд виходить з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дочки, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial