Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

14 листопада 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є донькою померлого [PERSON] . 02.11.2023 [PERSON] стало відомо про смерть батька, який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим (повторно) відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 03.11.2023. 06.11.2023 позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Камінської І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Постановою вих. № 303/02-31 від 06.11.2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка обґрунтовує тим, що [PERSON] вів нелюдимий спосіб життя, з [PERSON] та іншими родичами спілкуватися відмовлявся. [PERSON] перестав спілкуватися з [PERSON] оскільки був проти її шлюбу, вимагав від [PERSON] припинити відносини з майбутнім чоловіком, не одружуватися із ним, жити у батька і слухати його у всіх життєвих питаннях. Враховуючи, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації на території України розпочалися активні бойові дії, 02.11.2023 року [PERSON] повернулася до м. Києва та лише тоді дізналась про смерть батька. Також у додаткових поясненнях позивач вказала, що протягом тривалого часу проживала за кордоном, а саме у Єгипті, оскільки її мати [PERSON] має хронічні захворювання, для зменшення симптомів яких їй було рекомендовано змінити клімат. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду медичні довідки [PERSON] та закордонні паспорти з відмітками про перетин кордону. Посилаючись на викладені обставини, представник позивачки вважає, що визначений законом строк було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити позов та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 справу передано до розгляду судді Аббасовій Н.В. Ухвалою суду від 17.11.2023 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 01.12.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.03.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 16.05.2023 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Камінської Інни Михайлівни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 07.06.2024 на адресу суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, водночас, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що представник при прийнятті рішення покладався на розсуд суду та просив розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як установлено в судовому засіданні, 10.11.1982 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1982. [PERSON] , [INFO] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 січня 1983 року.(а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ( а.с. 30). В матеріалах справи міститься постанова вих. № 303/02-31 від 06.11.2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М., відповідно до якої було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском шестимісячного строку. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. В свою чергу часом відкриття спадщини, відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначалось вище, 06.11.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням встановленим законом строку для прийняття спадщини. 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», п. 3 якої передбачає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 визначено, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до приватного нотаріуса КМНО Камінської І.М. позивач звернулась 06.11.2023. Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту або спадщини, тощо. Підставою пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса представник позивачки мотивує тим, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації на території України розпочалися активні бойові дії, лише 02.11.2023 року [PERSON] повернулася до м. Києва та лише тоді дізналась про смерть батька. Крім того, протягом тривалого часу позивач проживала за кордоном, а саме у Єгипті, оскільки її мати [PERSON] має хронічні захворювання, для зменшення симптомів яких їй було рекомендовано змінити клімат. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду медичні довідки [PERSON] та закордонні паспорти з відмітками про перетин кордону. Про необізнаність про смерть [PERSON] та обставини перебування позивача за кордоном значний період повідомили також суду свідки [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого, [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (двоюрідний брат), [PERSON] (племінниця), які були допитані у судовому засіданні 16.05.2024. Судом установлено, що спадкоємцем не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька у зв`язку із проживанням позивачки за межами території України, а також у зв`язку з тим, що померлий фактично не спілкувався із родичами останні роки свого життя, що також підтверджено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які повідомили суду, що про смерть [PERSON] їм стало відомо від позивачки у 2023 році. Також, як підтверджується матеріалами справи, після повернення із-за кордону, саме позивач займалася похованням батька, що підтверджується Договором - замовленням № 25.22074 на організацію проведення поховання від 10.11.2023, довідкою про одержання праху, довідкою про поховання померлого на кладовищі м. Києва від 10.11.2023. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, що обумовлено, зокрема, великою відстанню між місцем фактичного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. Що стосується тривалості додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved