Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем 06.11.2005 року зареєстрували шлюб у Іване-Пустенській сільській раді Борщівського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає синам матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та матеріально забезпечувати дітей, а її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечувати потреби синів, оскільки старший син [PERSON] , дитина з інвалідністю, часто проходить лікування, а томк потребує постійної матеріальної та фізичної підтримки. Просить суд стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 14.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 31.05.2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву вказуючи, що зазначені в позовній заяві вимоги [PERSON] не можуть бути задоволеними, а факти викладені в позовній заяві є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він надавав позивачу матеріальну до фінансову допомогу в добровільному порядку. Він не ухиляється від свого батьківського обов`язку, матеріальну допомогу надає та забезпечує своїх дітей, але сплачувати по 5000 грн. аліментів на кожну дитину щомісячно немає змоги, оскільки офіційно він не працює, а заробітки у нього не стабільні через поганий стан здоров`я. Крім того, позивачка не дає йому можливості спілкуватися з дітьми. 11.06.2024 року стороною позивача подано відповідь на відзив. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, а справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення сторін, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06.11.2005 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у Іване-Пустенській сільській раді Борщівського району Тернопільської області Україна, відповідний актовий запис №14, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 06 листопада 2005 року Іване-Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.(а.с.2) Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Добровільно питання утримання малолітню дитину сторонами не врегульовано.(а.с.5,6,11) Неповнолітній [PERSON] , [INFO] визнаний дитиною (підлітком) інвалідом з дитинства в віці до 18 років терміном до 06 вересня 2026 року і має право на одержання допомоги на дітей інвалідів. 23.08.2023 року переніс операцію: Рецесія медіального прямого м`яза правого ока на 5 мм і релекція латерального прямого м`яза на 4 мм. (а.с.7-9, 10). [PERSON] непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час, згідно копії Свідоцтва про хворобу №862/795 НР 6-54 від 05 жовтня 2001 року. За змістом ч.2 ст.51\~Конституції України та ст.180\~Сімейного кодексу\~України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч. 3\~ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет на\~2024\~рік» на дітей\~до 6\~років \~2\~563\~грн;\~на дітей\~від 6\~до 18\~років \~3\~196\~грн .. Судом також встановлено, що починаючи з 09.05.2024 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500\~гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти в розмірі по 5000 грн. на утримання кожної дитини щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дітей суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому\~суд також\~враховує правову позицію, висловлену в постанові Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~Верховного Суду\~від 31\~жовтня 2018\~року в справі № 461/4936/16. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial