Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів борг за наданні житлово-комунальні послуги у сумі 10524,30 грн за період з вересня 2022 по жовтень 2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що між ЛКП «Сяйво» та співмешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] укладено Типовий Договір № 26 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 травня 2019 року. Відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] належним чином та у повному обсязі надає відповідачам житлово-комунальні послуги. Відповідачі в свою чергу приймають зазначені послуги, проте оплачують їх частково. В зв`язку з наведеними, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзив, в якому проти позову заперечили, покликаючись на його безпідставність, оскільки такий ґрунтується на неналежних правових підставах, а матеріали справи не містять доказів, що позивач протягом 2022-2023 років надавав їм належні житлово-комунальні послуги. В зв`язку з наведеними, просить у задоволені позову відмовити. Позивач ЛКП «Сяйво» подав до суду відповідь на відзив, в якій позов підтримав, покликаючись на те, що відповідачі користувалися наданими послугами, а відтак, останні зобов`язані сплатити за вказані послуги, незважаючи на те, що між сторонами відсутній письмовий договір. 29 березня 2024 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху, оскільки заява містила недоліки /а.с.16/. 08 квітня 2024 року до суду надійшла заява ЛКП «Сяйво» про усунення недоліків /а.с.19/. 26 квітня 2024 року ухвалою суду вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачам було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі /а.с.55/. 21 травня 2024 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов /а.с.70,71/. 24 травня 2024 року ухвалою суду у прийняті зустрічного позову відмовлено /а.с.72-74/ Згідно з вимогами частини 13\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178\~та частини 5 статті 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЛКП «Сяйво» та співмешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] укладено Типовий Договір № 26 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 травня 2019 року (надалі - Типовий договір) /а.с 4-8/. Відповідно до умов Типового договору ЛКП «Сяйво» в особі управителя [PERSON] , що діє на підставі Статуту, є управителем будинку, в якому проживають відповідачі. Згідно із умовами договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно із вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Кожен із співвласників має право одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами цього договору. Разом з тим, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором. Згідно з умовами Типового договору плата на послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. З додаткової угоди до Типового договору від 04 січня 2022 року вбачається, що сторони договору погодилися, що ціна послуги з управління становить 5,47 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 4,11 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 0,45 гривень (без ПДВ) на місяць. Також, додатковою угодою до Типового договору від 02 січня 2023 року встановлено, що ціна послуги з управління становить 6,15 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 4,62 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 0,51 гривень (без ПДВ) на місяць /а.с.25,26/. З довідки ЛКП «Сяйво» від 26 березня 2024 року № 105 з місця проживання про склад сім`ї і прописки вбачається, що в приватизованій квартирі [ADDRESS] , загальною площею 75,90 кв.м., що складається із 4 кімнат площею 49,99 кв.м. проживають та зареєстровані відповідачі, а саме: власник [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , та сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. Відповідачами не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який б вказував на те, що будь-хто з відповідачів втратив право на користування у вказаному жилому приміщення або рахується знятим з реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до «Відомості про нарахування та оплату послуги утримання буд. та прибуд. Територій» у мешканця [PERSON] з особовим рахунком [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] виникла заборгованість у сумі 10524,30 грн за період з вересня 2022 по жовтень 2023 року /а.с.9/. Належних і допустимих доказів того, що послуга з\~управління багатоквартирним будинком не надавалась позивачем чи надавалась неякісно відповідно до вимог ст. 27\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» відповідачами також не надано. Суд зазначає, що позивачем нада\-валися відповідачам всі необхідні житлово-комунальні послуги, оскільки це підтверджується відповідними договорами, укладеними між позивачем і підрядними організаціями, а також, актом про надання послуг з виконання робіт по ліквідації аварійних ситуацій № 4682 від 31 жовтня 2023 року, підписаного між Львівським комунальним ремонтно-аварійним підприємством та ЛКП «Сяйво», актом приймання передачі послуг з дератизації № 10 від 31 жовтня 2023 року, укладеного між ОКП «Профілактична дезінфекція» та ЛКП «Сяйво», актом здачі-приймання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 62176 від 31 жовтня 2023 року, укладеного між ЛКП «Львівспецкомунтранс» та ЛКП «Сяйво» /а.с.24-46/, а відповідачі в свою чергу приймали зазначені послуги та частково їх оплачували. Таким чином, суд не бере до уваги твердження відповідачів, що в матеріалах справи відсутні докази про надання позивачем житлово-комунальні послуг протягом 2022 2023 років, оскільки вказане твердження спростовується вищевказаними доказами. Згідно із пунктом 5 частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 156 ЖК України визначено, що\~члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Наведене узгоджується із положеннями\~п.\~3 ст. 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якої\~дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із частиною 3 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частиною 1, 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», пункту 32\~постанови Кабінету Міністрів України\~від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком»\~витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15) та постановах Верховного Суду від 14.12.2017 у справі № 910/582/17, від 22.05.2018 у справі № 910/12065/17. Суд звертає увагу, що відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача оплачувати надані послуги. Аналогічна позиція міститься у висновку Верховного суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц, а також у пунктах 76-79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/89/17 (провадження № 14- 448цс19). Згідно із частиною 6\~статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали свого обов`язку перед позивачем щодо оплати наданої ним послуги з управління багатоквартирним будинком та допустили виникнення за період з вересня 2022 по жовтень 2023 року заборгованості загальною сумою 10524,30 грн.\~Жодного належного і допустимого доказу в підтвердження ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з утримання багатоквартирного будинку, як і доказів порушення позивачем їх прав не надали. Суд вважає некоректним твердження відповідача з приводу того, що «Відомість про нарахування та оплату послуг «Утримання буд. та прибуд. територій» із зазначенням заборгованості в сумі 10524,30 грн. не може бути доказом наявності боргу з надання послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки згідно з нормами вищевказаного законодавства послуга з управління багатоквартирним будинком включає в себе витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що твердження відповідача [PERSON] про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] та не користуються наданими житлово-комунальними послугами не підтверджені жодним належним та допустим доказом. Крім цього, доказів того, що останні зверталися із відповідною заявою до позивача, що вони бажають припинити отримання житлово-комунальних послуг, зокрема, на час їх відсутності за адресою реєстрації відповідачі суду не надали. З огляду на наведене, суд вважає, що проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих житлово-комунальних послуг, оскільки такі документи останні мали надати надавачу послуг, а саме ЛКП «Сяйво». Матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у зазначеній вище квартирі, а отже вони є користувачами наданих послуг. Враховуючи вищенаведене,\~суд,\~дослідивши докази\~по справі\~у їх\~сукупності,\~вважає,\~позов підставним,\~а відтак\~з відповідачів\~слід стягнути\~солідарно борг\~на користь\~позивача у\~розмірі 10524,30 грн. Крім цього, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3028 гривень 00 коп. в рівних частках, тобто, по 378 гривень 50 коп. з кожного.

Outcome: approved