Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 14078 від 19.06.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення на користь стягувача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 26251018768068 від 29.03.2013 в розмірі 53\~263,51; при розгляді справи застосувати правову позицію Великої палати Верховного у постанові від 21.09.2021 № 910/10374/17; прийняти до відома заяву позивача про можливе подання ним в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України додаткового розрахунку судових витрат та підтвердження їх понесення протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.03.2023 між позивачем та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» було укладено кредитний договір № 26251018768068, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» на підставі договору відступлення прав вимоги є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». З сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» позивачу стало відомо про внесення до реєстру боржників інформації щодо позивача, у зв`язку з виконавчим провадженням № 59601894. 01.04.2024 між позивачем та адвокатський бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого» було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатом було направлено адвокатські запити до приватного виконавця з метою отримання копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. Приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з якої було встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом наданих документів було встановлено, що 19.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис № 14078 про стягнення на користь стягувача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 26251018768068 від 29.03.2013 в розмірі 53\~263,51 грн. В подальшому на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на всі рахунки боржника та звернено стягнення на заробітну плату. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з численними порушеннями норм законодавства, у зв`язку з чим він підлягає скасування з тієї причини, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах, що не посвідчені нотаріально, а також на його адресу не було направлено повідомлення про стягнення боргу. У судове засідання, призначене на 05 червня 2024 року, сторони не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позовних вимог, у якій просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таки, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розглянути справу без його участі представника Банку за наявними у справі матеріалами. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 19.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною з посиланням на ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис № 14078 про звернення стягнення із [PERSON] , [INFO] , як боржника за кредитним договором №\~26251018768068 від 29.03.2013, заборгованості за період з 05.06.2018 по 05.06.2019 суму у розмірі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 19706 грн, прострочена заборгованість за комісією 0 грн, прострочена заборгованість за процентами 32312,46 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн, строкова заборгованість за комісією 0 грн, строкова заборгованість за процентами 745,05 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 грн згідно з чинним законодавством, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 53263,51 грн. За змістом виконавчого напису [PERSON] є боржником за кредитним договором №\~26251018768068 від 29.03.2013, укладеним з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Стягувачем у виконавчому написані вказане АТ «Перший Український Міжнародний Банк». На підставі виконавчого напису 19.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксаною Анатоліївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 14078, виданого 19.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» суми боргу у розмірі 53263,51 грн, 08.02.2022 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 59601894). 15 квітня 2024 року суддею Солонянського районного суду Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 14078, за яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 53263,51 грн. Суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон від 02.09.1993 № 3425-XII) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Пунктом 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно з пунктом 1 Переліку документів, до документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За змістом виконавчого напису від 19.06.2019 № 14078 його вчинено на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 2 (а саме «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») вказаний Перелік документів було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Проте, постанову КМ України від 26 листопада 2014 року № 662 було визнано незаконною та нечинною (в тому числі в частині зазначеного доповнення пунктом 2) постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постанова суду набрала законної сили з моменту проголошення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 звернула увагу на те, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.06.2019, вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто фактично на підставі правової норми, визнаної судом незаконною та не чинною. Виконавчий напис було вчинено за нотаріально не посвідченим кредитним договором №\~26251018768068 від 29.03.2013, укладеним із між [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за змістом виконавчого напису є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Крім того, позивач стверджує, що він не отримував жодних вимог про стягнення боргу від відповідача. Доказів надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику відповідачем суду не надано. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження №\~61-19494св18) зазначив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Верховний Суд у вказаній також вказав на те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] потрібно задовольнити та спірний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у\~разі визнання\~позову відповідачем\~до початку\~розгляду справи\~по суті\~суд у\~відповідній ухвалі\~чи рішенні\~у порядку,\~встановленому\~законом,\~вирішує питання\~про повернення\~позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Враховуючи правила, встановлені ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу належить повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, що складає 605,60 грн, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а решту судового збору стягнути на його користь з відповідача. За правилами, встановленими ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складене 14 червня 2024 року, тому його датою є саме 14 червня 2024 року.

Outcome: approved