Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, про визнання в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , права на земельну частку\~(пай)\~розміром 2,81\~ум.кад.га,\~що на\~підставі Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~ЛВ №\~0095680\~від 06.12.2005,\~належало [PERSON] . Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 07.04.2021 [NUMBER] , вона є донькою померлої. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка (пай) площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с. Хишевичі Городоцького району, що належав матері на підставі сертифікату ЛВ №0095680 від 06.12.2005. Вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , в установлені законом строки звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу №107/2021, однак отримала 29.03.2024 відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, просив позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилась, 22.05.2024 подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Львівського району (колишня Коропузька сільська рада) Львівської області № 1236/15-24 від 26.03.2024 (а.с.8) видно, що [PERSON] на підставі сертифікату ЛВ № 0095680 від 06.12.2005 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,81 ум.кад.га. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5) видно, що [PERSON] померла [INFO] . Із копії свідоцтва про народження та рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16.02.2012 видно, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.6, 7). З копії заповіту посвідченого 26.09.2017 та зареєстрованого в реєстрі за № 12 (а.с.10) видно, що на випадок смерті [PERSON] склала заповіт, за яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і на яке за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] , 1985 р.н. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Оскільки [PERSON] при житті набула право на земельну частку (пай) розміром 2,81 ум.кад.га, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ № 0095680 від 06.12.2005, а позивачка прийняла спадщину після її смерті, інших спадкоємців, які б претендували на це спадкове майно, не встановлено, суд вважає, що є підстави до задоволення позову.

Outcome: approved