Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на його користь заборгованість за кредитним договором №780980240 від 27.02.2021 в розмірі 43\~972,69 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір №780980240, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого позичальнику надані грошові кошти в розмірі 13 500 грн строком на 30 днів, на умовах строковості, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 152,62% річних від суми кредиту. Відповідно до п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, позичальник підтвердив, що ознайомився та повністю розуміє Правила, текст яких розміщено на сайті товариства:www.moneyveo.com.ua. Також товариством та клієнтом у додатку № 1 до договору погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту. На підставі договору факторингу від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем був укладений Договір факторингу №20102022, за яким права вимоги за кредитним договором було відступлено позивачу. Зазначив, що кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, натомість відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 43\~972,69 грн, в тому числі: 10\~679,08 грн - заборгованість по тілу кредиту, 33 293 грн 61 коп. - заборгованість по відсоткам. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.02.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позові просив розглянути справу без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 25.06.2024 надіслала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки такої суми вона не отримувала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 27.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №780980240, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит строком на 30 днів в загальному розмірі 13\~500 грн на умовах строковості, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 152,62% річних від суми кредиту. Відповідно до п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, позичальник підтвердив, що ознайомився та повністю розуміє Правила, текст яких розміщено на сайті товариства:www.moneyveo.com.ua. Також товариством та клієнтом у додатку № 1 до договору погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 4-8). 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з яким, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 9-11). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між фізичною особою та первісним кредитором - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.12-13). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №21 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43\~972,69 грн, в тому числі: 10\~679,08 грн - заборгованість по тілу кредиту, 33 293 грн 61 коп. - заборгованість по відсоткам (а.с.14). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)). Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). Відповідно до ст.519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог. Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21). З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. У розрізі викладеного, враховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги (цесії) вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Враховуючи викладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.\~ст.79,\~80 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що кредитний договір із відповідачем [PERSON] №780980240 від 27.02.2021 станом на момент укладення 28.11.2018 договору факторингу №28/1118-01 не був укладений, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 28.11.2018 прав вимоги та майнових прав ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором від 27.02.2021 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» суперечить ст.514 ЦК України, тобто права кредитора за кредитним договором від 27.02.2021 не перейшли до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», у зв`язку з чим позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло прав кредитора по відношенню до [PERSON] , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім цього, документів про набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до [PERSON] до позовної заяви не додано, у тому числі і реєстру боржників №138 від 15.06.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», на який позивач посилається у позовній заяві, із зазначенням суми заборгованості. Отже позивачем не доведено, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 780980240 від 27.02.2021, та у свою чергу, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» мало таке право вимоги для його подальшого передання позивачу за договором факторингу №20102022 від 20.10.2022, у зв`язку з чим не доведено наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 780980240 від 27.02.2021. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядк ст.141 ЦПК України сплачених 2684 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed