Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 29 квітня 2024 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2021 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством «Кредобанк» кредитний договір №ПКК/89621, згідно з яким відповідач зобов`язався використати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані в даному кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 24.10.2023 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023 від 24.10.2023 р., відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Кредобанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зазначених в додатку №1 до договору факторингу, зокрема, до відповідача [PERSON] в розмірі 42163,14 гривень, з яких 24455,76 гривень заборгованості в частині непогашеного кредиту, 17707,38 гривень заборгованості в частині несплачених процентів за користування кредитом. Позивач вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.11.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ПКК/89621 від 23.04.2021 всього в розмірі 42163,14 гривні та понесені судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01.05.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Кудіна А.В. не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути без її участі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.05.2024 р. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 07 жовтня 2020 року підписав Заяву-Договір №26202011433203/980/РКО про надання комплексних банківських послуг (а.с.5). 23 квітня 2021 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством «Кредобанк» кредитний договір №ПКК/89621 від 23 квітня 2021 року, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом 200 000 (двісті тисяч) гривень зі сплатою 30% річний на строк до 22.04.2024 р. включно. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 46,09%, орієнтовна загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 240 819,44 гривень. Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі (а.с.6). Одночасно з підписанням кредитного договору [PERSON] підписав Анкету-Заяву №89621 на отримання ліміту по кредитній картці (а.с.7). 24.10.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату приймає належні АТ «Кредобанк» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. 24 жовтня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Акціонерним товариством «Кредобанк» укладено акт прийому-передачі прав вимоги за Договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023 від 24 жовтня 2023 р (а.с.15). Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 24102023 від 24.10.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42163,14 грн., з яких: 24 455,76 грн. - розмір заборгованості в частині непогашеного кредиту; 17 707,38 грн. - розмір заборгованості в частині несплачених процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №ПКК/89621 від 23.04.2021 р. за період з 24.10.2023 р. по 31.03.2024 р., станом на 31.03.2024 р. заборгованість боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 42163,14 гривень, з яких заборгованість в частині непогашеного кредиту становить 24455,76 гривень, заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом - 17707,38 гривень. Позивач не здійснював жодних нарахувань на суму заборгованості з моменту набуття права вимоги. Отже, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив належних платежів для повного погашення заборгованості як на рахунок ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», так і на рахунок попереднього кредитора. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України встановлено що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договором строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив, не надав суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого банком розрахунку, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану суму боргу в розмірі 42163 (сорок дві тисячі сто шістдесят три) гривні 14 копійок, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 гривні, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved