Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вона з батьком дитини спільно не проживає, фактичні сімейні відносини між ними припинені, дитина проживає разом із нею. Позивач звернулась до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із відповідною заявою про реєстрацію місця проживання дитини, однак у реєстрації було відмовлено, оскільки відсутня згода батька неповнолітньої дитини. Оскільки позивач отримати згоду батька об`єктивно не може, так як з ним не спілкується, контакту не підтримує, місце його перебування невідоме, позивач не має змоги у іншій спосіб, ніж у судовому порядку захистити свої інтереси та інтереси дитини. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2023 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01 березня 2024 року, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . 20 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішення про відмову у реєстрації малолітньої доньки є законним, оскільки чинним законодавством вимагається згода батька при реєстрації малолітньої дитини.. 01 березня 2024 року підготовче засідання відкладено на 11 березня 2024 року. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 березня 2024 року. 29 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 травня 2024 року. 30 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 17 червня 2024 року. Третя особа в судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень по суті спору не подав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 81. Батьки разом не проживають, спільні відносини не підтримують, дитина проживає разом із матір`ю. Позивач [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] з вересня 2015 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У вказаному житлі [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] проживали на підставі договору оренди, та були зняті з реєстрації 07 вересня 2022 року. На час вирішення спору малолітня дитина не має зареєстрованого місця проживання. 08 грудня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру в [ADDRESS] . 24 травня 2023 року позивач звернулася до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію місця проживання її малолітньої доньки за адресою: [ADDRESS] . Листом Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30 травня 2023 року відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , на підставі пунктів 32,52 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, оскільки особа не надала необхідних документів або інформації, тобто за відсутністю письмової згоди батька неповнолітньої дитини. Як зазначає позивач, отримати згоду батька дитини на реєстрацію дитини вона не може, оскільки місце його фактичного проживання позивачу не відоме, стосунки вони не підтримують. Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначаються Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до п. 16 зазначеного Порядку місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку (пункт 17 Порядку). Згідно з пунктом 32 Порядку, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Пунктом 33 Порядку визначено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Відмовляючи у реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] , Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація правомірно виходила з того, що для такої реєстрації потрібна згода іншого з батьків дитини, рішення органу опіки і піклування або ж відповідне рішення суду. Таким чином, таке рішення відповідача, який зобов`язаний діяти, відповідно до ст. 19 Конституції України, в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, є законним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та скасування рішення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30 травня 2023 року № 101-101/Б-1131-1109 задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При вирішення справи суд зобов`язаний враховувати якнайкращі інтереси дитини. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.. Положеннями ст. 2 цього Закону громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні прав обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що батько дитини не вчиняє будь-яких дій щодо реєстрації місця проживання дитини та щодо надання згоди на реєстрацію дитини, яка проживає за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю, що суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Виходячи з пріоритету інтересів дітей, необхідності їх найкращого забезпечення, враховуючи обставини цієї справи, об`єктивну неможливість отримати письмову згоду батька малолітньої дитини для реєстрації місця проживання дитини, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з реєстрації місця проживання підлягають задоволенню.

Outcome: partial