Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 28.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір №4509585, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 9999,10 грн. 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого на користь останнього було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» згідно з договором про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023. Посилаючись на вказані обставини, а також на не виконання позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 10.05.2024 в сумі 22\~150,79 грн, яка складається з: 9\~968,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11\~060,28 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 697,81 грн заборгованість з комісії, 71,28 грн нараховані 3 % річних, 352,72 грн інфляційні втрати; а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В наданому відзиві відповідач [PERSON] , виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, витраченого адвокатом часу на складання позовної заяви, яка є типовою в справах цієї категорії, просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 1\~000 грн. Також вказує, що позовні вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені в період запровадженого карантину та воєнного стану не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають, як і вимога про стягнення безпідставно нарахованої комісії за обслуговування кредиту. В судове засідання учасники не з`явились; в позові представник просив розглядати справу в спрощеному позовному провадженні, без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, 28.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладений кредитний договір №4509585, відповідно до умов якого кредит надано в сумі 9\~999,10 грн строком на 7 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,0000% за кожен день користування кредитом. Умовами п.п.1.7-1.10, 1.12 кредитного договору сторонами було погоджено автоматичне продовження строку надання кредиту в разі невиконання позичальником зобов`язань в повному обсязі, але не більше одного календарного року (а.с. 5-6). Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошти в сумі 9\~999,10 грн, що підтверджується касовим чеком від 28.08.2021 (а.с 8 зв). [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №4509585, яка станом на 29.11.2021 складає 21\~726,79 грн (а.с. 9). 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №29/11-1, за умовами якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 12-13). Відповідно до Реєстру боржників від 29.11.2021 до договору відступлення прав вимоги №29/11-1, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4509585 від 28.08.2021 в сумі 21\~726,79 грн, з яких: 9\~968,70 грн сума основного боргу за кредитом, 11\~060,28 грн сума нарахованих процентів, 697,81 грн сума відсотка за підвищений ступінь ризику (а.с. 15-16). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 18-21). Відповідно до Реєстру боржників від 10.03.2023 до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4509585 від 28.08.2021 в сумі 22\~150,79 грн, з яких: 9\~968,70 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 11\~060,28 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 697,81 грн сума заборгованості за нарахованими комісіями, 424 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 грн (а.с. 21-24). З проведеного позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору №4509585 вбачається, що станом на 10.05.2024 сума заборгованості становить 22\~150,79 грн та складається з: 9\~968,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11\~060,28 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 697,81 грн заборгованість з комісії, 71,28 грн нараховані 3 % річних, 352,72 грн інфляційні втрати; а також судові витрати по справі (а.с. 11). Правильність розрахунків заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростована. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведених положень діючого законодавства та обставин, за яких відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №4509585 від 28.08.2021 на загальну суму 21\~028,98 грн (9\~968,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 11\~060,28 грн заборгованість за відсотками), яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр». В той же час умови кредитного договору від 08.08.2021 №4509585 не містять домовленості сторін щодо комісії та порядку її нарахування, отже позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування заборгованості з комісії у сумі 697,81 грн, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат за період з 29.11.2021 по 23.02.2022 у сумі 71,28 грн та 352,72 грн відповідно, то ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був встановлений на усій території України з 12.03.2020 до 30.06.2023. Позивач [PERSON] допустив невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії карантину, а тому позовні вимоги в частині стягнення нарахованих 3 відсотків річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягає. Таким чином, позов ТОВ «Коллект Центр» підлягає частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4509585 від 28.08.2021 у сумі 21\~028,98 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~847,65 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (21\~028,98 х 3 028 / 22\~150,79). У відповідності до вимог ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №02-01/2023 про надання правничої допомоги від 02.01.2023; заявка на надання юридичної допомоги №17 від 26.04.2024; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, платіжна інструкція №0433350000 від 10.05.2024 (а.с. 35-40). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що витрати з надання правничої допомоги у сумі 9 000 грн є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом (надання усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду), не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру. Тому з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 1 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial