Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] в березні 2020 року звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до\~ [PERSON] та [PERSON] в якому просив поновити пропущений строк зверненні до суду, стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на свою користь гроші в сумі 231445 грн. компенсації за спадкове майно та понесені судові витрати в сумі 12698,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 1966 року. Мають двох дітей спільних дітей, які досягли повноліття: сина [PERSON] та доньку [PERSON] . За час проживання в шлюбі на ім`я батька у 1994 році Супрунівською сільською Радою Полтавського району була виділена земельна ділянка площею 0,1491 га, що знаходиться в [ADDRESS] . На цій земельній ділянці батьки за спільні кошти побудували будинок на 88 % готовності. [INFO] мати [PERSON] померла. Після смерті мами залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS] , гараж, квартира [ADDRESS] , земельна ділянка в Решетилівському районі та земельна ділянка площею 0,1491 га з незавершеним будівництвом будинком, готовності 88 %\~ \~ \~ \~ \~в \~ [ADDRESS] . Скориставшись тим, що суд відмовив [PERSON] в клопотанні про накладені арешту на спадкове майно, відповідачі квартиру [ADDRESS] та гараж продали без його відома, в період перебування цивільної справи про спір про спадкове майно в Октябрському районному суді м. Полтави. Земельну ділянку разом з недобудованим житловим будинком, готовність якого складає 88 % в [ADDRESS] [PERSON] 28 вересня 2016 року подарував [PERSON] , хоча будинок побудований був за спільні кошти батьків та в період їхнього спільного проживання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , знаючи, що в Октябрському районному суді м. Полтави знаходиться цивільна справа № 554/1668/16ц про розподіл спадкового майна між ними, яке було оформлено і ім`я померлої мами, умисно позбавили [PERSON] спадщини в цій частині. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям в період шлюбу, належи чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. Оскільки будинок побудований в період спільного сумісного проживай батьків та за їхні спільні кошти, то половина будинку належить моїй матері. Відповідно до ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями після смерті мами є: [PERSON] , його рідна сестра [PERSON] та [PERSON] . Просив стягнути з відповідачів грошову компенсацію за частку спадкового будинку. Зазначає, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті мами, оскільки перебував за кордоном. Пізніше, цей пропущений строк було поновлено через Верховний Суд України, тобто [PERSON] було надано додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, нотаріус не видав йому свідоцтво про право на спадщину, так як суд розглядав справу про спадщину. Після смерті моєї мами [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а пізніше на «Святого». На момент смерті мами, батько з нею не проживав, не вів спільне господарство, хоча шлюб між ними розірвано не було. Батько [PERSON] та сестра [PERSON] право на спадщину після смерті мами [PERSON] не мали, оскільки пропустили строк звернення до нотаріальної контори, а в поновленні строку на подачу заяви про прийняття спадщини їм судами було відмовлено. Однак, [PERSON] , знаючи, що не має жодного відношення до спадщини, після смерті мами, домовившись з батьком, умисно позбавили [PERSON] спадщини, подарувавши будинок в с. Говтвянчик та земельну ділянку [PERSON] , на частину яких [PERSON] за законом має право. Відповідно до договору дарування від 28 вересня 2016 року вартість будинку в [ADDRESS] складає 462 890 гривень. Оскільки даний будинок був побудований на 88 % батьками в шлюбі та за спільні кошти, а після смерті мами ні батько, ні сестра спадщину не прийняли, то [PERSON] вважає, що має право на 1/2 частину цього будинку і його частина в грошовому еквіваленті складає 231 445 гривень. Вважає, що відповідачі, згідно ст. 1190 ЦК України, повинні нести солідарну відповідальність, оскільки своїми спільними діями незаконно позбавили його спадщини після смерті мами, а належну частину грошей не передали. При таких обставинах, коли батько разом із сестрою, умисно, протиправно позбавили [PERSON] права на спадкове майно, після смерті мами, без мого відома продавши квартиру [ADDRESS] , гараж, а будинок із земельною ділянкою в [ADDRESS] переоформили на [PERSON] , на частину якого [PERSON] має право по закону, то він вимушений звернутися до суду з цим позовом про захист своїх прав та законних інтересів та в зв`язку з тим, що пропустив з поважних причин процесуальний строк звернення до суду, просив його поновити відповідь до ст. 127 ЦПК України. 14.08.2020 року [PERSON] подав позовну заяву про збільшення позовних вимог та просив, прийняти позовну заяву про збільшення позовних вимог та об`єднати її з первісною позовною заявою, поновити пропущений строк для подачі позовної заяви зі збільшеними позовними вимогами, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь вартість компенсації за 1/4 частину квартири [ADDRESS] в сумі 67775,00 грн. та судові витрати в сумі 5840,80 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] померла мама. Спадкоємцями після її смерті є [PERSON] , [PERSON] , чоловік померлої, згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року. Після смерті мами залишилося спадкове майно: однокімнатна квартира [ADDRESS] , яку мама заповіла [PERSON] ; земельна ділянка, гараж, недобудований будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , а також двокімнатна квартира [ADDRESS] . Батьки позивача в період проживання однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі стали власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв. м., а житловою площею 31 кв. м., яка була оформлена на ім`я батька, що підтверджується звітом про оцінку майна від 15 лютого 2016 року. Він же 8 травня 1991 року отримав свідоцтво про право власності на цю квартиру. Після смерті мами, яка наступила [INFO] , батько [PERSON] подарував квартиру сестрі [PERSON] . Згідно звіту про оцінку цієї двокімнатної квартири, на 15 лютого 2016 року її вартість складала 271 100 гривень. Батько та сестра позивача продали цю квартиру [ADDRESS] , який в даний час там проживає і є власником цієї квартири. При таких обставинах, коли відповідачі [PERSON] та [PERSON] розпорядилися спадковою квартирою на свій розсуд, позбавивши [PERSON] частини спадщини після смерті мами в сумі 67 775 гривень, та оскільки спір за квартиру [ADDRESS] судом не вирішувався, то [PERSON] вимушений ставити питання про збільшення позовних вимог про отримання спадкових грошей після реалізації відповідачами цієї квартири. \~ \~ \~ \~21.01.2021\~року \~ [PERSON] \~подав ще\~одну позовну\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог та\~просив,\~прийняти позовну\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог та\~об`єднати її\~з первісною\~позовною заявою,\~поновити пропущений\~строк для\~подачі позовної\~заяви зі\~збільшеними позовними\~вимогами,\~визнати спільною,\~сумісною власністю\~ [PERSON] та\~ [PERSON] квартиру\~ [ADDRESS] вартістю\~271\~100\~грн.,\~недобудований житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~в [ADDRESS] ,\~вартістю 462\~890\~грн.\~та гараж\~№ [NUMBER] ,\~пл.\~19.\~кв.\~м.\~з погребом\~пл.\~4,7\~кв.\~м.\~та оглядовою\~ямою пл.\~2,8\~кв.\~м.\~в автогаражному\~колективі «Автотурист»,\~який знаходиться\~в [ADDRESS] ,\~вартістю 50\~000\~гривень;\~Припинити право\~спільної сумісної\~власності [PERSON] \~та [PERSON] \~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 271\~100\~грн.,\~на недобудований\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями в\~ [ADDRESS] ,\~вартістю 462\~890\~грн.\~та на\~гараж № [NUMBER] ,\~пл.\~19\~кв.\~м.\~з погребом\~пл.\~4,7\~кв.\~м.\~та оглядовою\~ямою пл..\~2,8\~кв.\~м.\~в [ADDRESS] ,\~вартістю 50\~000\~грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь вартість компенсації за 1/4 частину квартири [ADDRESS] в сумі 67 775 гривень, за 1/4 частину будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] в сумі 115 722 грн., за 1/4 частину гаража в сумі 12500 грн. та судові витрати в сумі 5840,80 грн., а всього 201837,80 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач вказав,\~що [INFO] померла мати. Після смерті мами залишилося спадкове майно, яке судом на теперішній час не вирішено: гараж, пл. 19,0 кв. м. з погребом пл. 4,7 кв. м. і оглядовою ямою пл. 2,8 кв. м., що розташований у ряду «Н» автогаражного колективу «Автотурист» по [ADDRESS] , згідно рішення Октябрського районного суд м. Полтави від 6 грудня 2012 року. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, [PERSON] є власником цього гаража (справа №554/9546/17); недобудований будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] ; двокімнатна квартира [ADDRESS] . Зазначив, що Октябрський районний суд м. Полтави розглянув позов батька про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про розподіл спадкового майна: квартири [ADDRESS] , земельної ділянки. Однак спір,\~який виник\~між позивачем\~та відповідачами\~за гараж\~та квартиру\~ [ADDRESS] до\~цього часу\~судами не\~вирішений,\~так як\~позов в\~цій частині\~рішенням Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави від 17 серпня 2018 року залишений без розгляду. Це підтверджується постановою судової колегії Полтавського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року, із якої видно, що не надано доказів, що це спадкове майно є спільною сумісною власністю подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбавання його під час шлюбу, а й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. В даному випадку, застосовуючи ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, необхідно встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Спір за це майно судами не вирішений, хоча: квартира [ADDRESS] зареєстрована свідоцтвом про право власності від 8 травня 1991 року на ім`я батька і він став її власником, проживаючи у зареєстрованому шлюбі із мамою. Ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . Власником недобудованого житлового будинку в [ADDRESS] на день смерті мами був [PERSON] . Батьки в період проживання однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі 08 травня 1991 року стали власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв. м., а житловою площею - 31 кв. м., яка була оформлена на ім`я батька. Власником гаража на день смерті мами у автогаражному колективі «Автотурист» по [ADDRESS] є також [PERSON] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію. [PERSON] не має права на спадкове майно, оскільки пропустила строк звернення до нотаріуса. Після смерті мами, яка наступила 16 червня 2014 року, батько подарував цю квартиру сестрі [PERSON] , а вона продала її [PERSON] . Згідно звіту, який провів батько, оцінка цієї двокімнатної квартири, на 15 лютого 2016 року складала 271 100 гривень. При таких обставинах, коли на даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] розпорядилися спадковою квартирою на свій розсуд, позбавивши [PERSON] частини спадщини після смерті мами в сумі 67 775 гривень (271 100:4), то він вимушений звернутися до суду з теперішніми позовними заявами про стягнення грошей за спадкове майно, тобто за квартиру [ADDRESS] , який раніше судом не вирішувався, а також 1/2 частину вартості гаража, який по рішенню суду належить батьку. Відповідач [PERSON] 08.02.2021 року подала відзив на позовну заяву [PERSON] на уточнену позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі за безпідставністю. Відповідач вказала, що позовна заява взагалі не містить доказів, на які посилається позивач, не додані копії правовстановлюючих документів, відмова нотаріуса про вчинення нотаріальних дій та доказів звернення позивача до нотаріуса. При поданні позову позивачем фактично знехтувані норми, які регламентують безпосередньо спадкові відносини. Також зазначила, що вже мається безліч рішень усіх судових інстанцій з приводу зазначеного майна та заявила, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, до суду не з`являлися. Представником позивача адвокатом Павленко А.І., було подано заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися. Від адвоката Остапенко І.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності [PERSON] , просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу. Згідно\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причини, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Таким чином, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.\~Суд,

Outcome: approved