Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

30.08.2023 року представник позивачки, адвокат Марку О.В., звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , ФГ "Переверьзєв О.В." про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що позивачка є власницею земельної ділянки площею 9,7784 га, розташованої в межах Малоукраїнської сільської ради Вознесенського (колишня назва Єланецького) району, кадастровий номер 4823082600:02:000:0265. 16.05.2017 року позивачка передала належну їй земельну ділянку в оренду терміном на 49 років відповідачу [PERSON] відповідно до договору оренди землі без номеру, який 17.05.2017 року зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 20489495. Відповідно до умов договору, орендар (відповідач [PERSON] ) зобов`язався щорічно в строк до 25 грудня сплачувати орендну плату в грошовій формі, що становить 10000 грн. 30.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ "Переверьзєв\~О.В." укладено договір суборенди вищевказаної земельної ділянки належної позивачці. Починаючи з 2020 року відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання із виплати орендної плати позивачці не виконував, чим допустив порушення істотних умов договору оренди, що виявилося у несплаті орендної плати протягом 2020-2022 років, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 30000 грн.: за 2020 рік у розмірі 10000 грн.; за 2021 рік у розмірі 10000 грн.; за 2022 рік у розмірі 10000 грн. З огляду на те, що у добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовляється сплатити вказану заборгованість, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки заборгованість з виплати орендної плати за період 2020-2022 роки у розмірі - 30000 грн., а також 3% річних у сумі 1455,95 грн. та пеню у розмірі 4785 грн. Крім того, просить розірвати договір оренди землі, укладений між позивачкою та відповідачем [PERSON] б/н 16.05.2017 року, та договір суборенди земельної ділянки, укладений 30.05.2017\~року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Переверьзев О.В.», а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Повідомив, що протягом строку дії вищевказаного договору оренди землі добросовісно виконував договірні зобов`язання, у тому числі, і зі сплати орендної плати. Доказів, які б підтверджували виконання обов`язків зі сплати орендної плати у себе не зберіг. Представник відповідача, ФГ "Переверьзєв О.В.", в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву у визначений строк до суду не направив. Вислухавши позивачку, її представника та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено у ході розгляду справи по суті та вбачається з матеріалів справи, позивачка є власницею земельної ділянки площею 9,7784 га, розташованої в межах Малоукраїнської сільської ради Вознесенського (колишня назва Єланецького) району, кадастровий номер 4823082600:02:000:0265 (а. с. 4-7). 16.05.2017 року позивачка передала належну їй земельну ділянку в оренду відповідачу [PERSON] відповідно до договору оренди землі без номеру, який 17.05.2017 року зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 20489495 (а. с. 5-7, 9-15). Відповідно до п.п. 8, 9, 11, 14 договору, договір укладено строком на 49 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10000 грн. щорічно до 25 грудня. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожен день прострочення. 30.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ "Переверьзєв\~О.В." укладено договір суборенди вищевказаної земельної ділянки належної позивачці, зареєстрований 02.06.2017 року Єланецькою районною державною адміністрацією Миколаївської області в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 20761627 (а. с. 5-7, 16-18). Умовами вказаного договору суборенди земельної ділянки від 30.05.2017 року передбачено, що в суборенду передається земельна ділянка площею 9,7784 га, належна позивачці, строком на 10 років. На думку представника позивача, протягом строку дії вищевказаного договору оренди землі від 16.05.2017 року відповідач [PERSON] допустив істотне порушення умов договору у вигляді систематичної несплати орендної плати протягом 2020-2022 років, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 30000 грн.: за 2020 рік у розмірі 10000 грн.; за 2021 рік у розмірі 10000 грн.; за 2022 рік у розмірі 10000 грн. Вирішити дане питання у позасудовому порядку не видалось можливим, а тому, на думку представника позивачки, нині захист прав та інтересів позивачки можливий лише шляхом стягнення належних їй платежів за рішенням суду та розірвання вищевказаного договору оренди землі від 16.05.2017\~року та\~відповідно як\~наслідок і\~договору суборенди\~земельної ділянки\~від 30.05.2017\~року. Так, відповідно до вимог\~статті 124 ЗК України\~передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до положень\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі\~ст. 13, 15 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі. Змістом цього договору є права та обов`язки сторін договору, щодо використання земельної ділянки, визначення розміру орендної плати, порядок і умови її сплати, припинення договору та відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~статті 22\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ст.ст. 1,13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами. Положеннями ст.ст.\~24\~і\~25 Закону України «Про оренду землі»\~передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належних доказів на підтвердження сплати позивачці орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2020-2022 років відповідачем [PERSON] до суду не надано, тому суд вважає, що у відповідача [PERSON] дійсно виникла заборгованість з виплати орендної плати позивачці. Суд погоджується з розрахунками заборгованості по орендній платі, наданими представником позивачки та вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають 30000 грн. у рахунок заборгованості з орендної плати за 2020-2022 роки. Також положеннями ч.2\~ст.\~625\~ЦК України передбачено, що\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1\~ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями\~251,\~253 ЦК України,\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.\~ Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Оскільки, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, визначеного в договорі оренди, не сплативши позивачці орендну плату, то позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивачки 3% річних від простроченої суми заборгованості також підлягають задоволенню. Оскільки, відповідач [PERSON] не надав власних розрахунків та не заперечив проти розрахунків сторони позивачки суд вважає, що розмір 3% річних за 2020 рік складає 784,43грн. (10000грн. *3%/100%/366*957), за 2021 рік - 485,76 грн. (10000 грн.*3%/100%/365*591) та за 2022 рік - 185,76 грн. (10000 грн. *3%/100%/365*226). Загальна сума 3% річних за період 2020-2022 роки, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , становить 1455,95\~грн. Що стосується визначення розміру пені, то суд враховує, що відповідно пункту 14 договору оренди сторони передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Період прострочення відповідача [PERSON] зі сплати заборгованості з орендної плати за 2020 рік (10 000 грн.) становить 366 днів (враховуючи строк позовної давності 1 рік), сума пені складає 1830 грн.(10000*0,05%*366), період прострочення відповідача зі сплати заборгованості з орендної плати за 2021 рік (10000 грн.) становить 365 днів (враховуючи строк позовної давності 1 рік), сума пені складає 1825 грн.(10000*0,05%*365) та період прострочення відповідача зі сплати заборгованості з орендної плати за 2022 рік (10000 грн.), починаючи з 26.12.2022 року (дня наступного за останнім днем виконання зобов?язання в повному обсязі) до дня звернення до суду становить 226 днів, сума пені складає 1130 грн. (10000*0,05%*226). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 4785 грн. пені, як це визначено представником позивачки. Крім того, позивачкою ставляться вимоги про розірвання вищевказаного договору оренди землі від 16.05.2017 року. За правилами ст.651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч.1 ст.32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачений\~ст.ст.24 і 25 цього Закону України та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п. «д» ч.1 ст.141\~ЗК України є систематична несплата орендної плати. За змістом статей 1,13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Суд вважає, що несплата орендної плати протягом 2020-2022 років є істотним порушенням відповідачем [PERSON] умов договору оренди землі від 16.05.2017 року, що свідчить про порушення прав позивачки, неналежне виконання обов`язків щодо сплати орендної плати і може бути кваліфікована як винна поведінка щодо невиконання зобов`язань, про що зазначається у ст. ст. 30, 32 Закону України "Про оренду землі". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відновлення порушених прав позивачки, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги про розірвання договору оренди землі від 16.05.2017 року. Крім того, 30.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ "Переверьзєв\~О.В." укладено договір суборенди вищевказаної земельної ділянки належної позивачці, зареєстрований 02.06.2017 року Єланецькою районною державною адміністрацією Миколаївської області в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 20761627 (а. с. 5-7, 16-18). Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 8 ЗУ "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Строк суборенди\~не може\~перевищувати строку,\~визначеного договором\~оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного закону та п. 2.2 договору суборенди від 30.05.2017 року у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Оскільки, суд дійшов до висновку про розірвання договору оренди землі від 16.05.2017 року, то відповідно до вимог чинного законодавства підлягає розірванню і договір суборенди вищевказаної земельної ділянки від 30.05.2017 року. Також представником позивачки ставляться вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивачки судових витрат у справі у вигляді судового збору у розмірі 3220,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14350 грн. Так, відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу надано орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 26) та квитанцію до прибуткового касового ордера (а. с. 26), із яких слідує, що позивачкою сплачено 14350 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу. Вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу відповідачами не оспорено. Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки 14350\~ грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки 3220,80\~грн. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved