Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

13.03.2024 року ТОВ «Новий Колектор» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свою вимогу позивач мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 130923-9 від 13 вересня 2023 року. На виконання умов Договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 08.05.2021-100004039 від 08.05.2021 року на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом та інших передбачених договором платежів боржником за яким являється [PERSON] . Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 130923-9 від 13 вересня 2023 року та вимогу про сплату заборгованості від 30.11.2021 року за укладеним кредитним договором № 08.05.2021-100004039 між ТОВ «Споживчий Центр» правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] від 08.05.2021 року. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 14 днів. ТОВ «Новий Колектор» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08.03.2024 року становить 19640,00 грн., та складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн. та за відсотками 12460,00 грн. що є порушенням прав та інтересів позивача, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Представник ТОВ «Новий Колектор» в судове засідання не з`явилася, однак просила справу розглянути за її відсутності, про що зазначила в позовній заяві. Відповідач в судове засідання, що було призначено на 01.04.2024 року не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту поштового зв`язку «Укрпошта» відправлення прямує до точки видачі/доставки. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, який надсилався за адресою: [ADDRESS] , вказаній при укладанні кредитного договору, повернувся на адресу суду 12.04.2024 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою: «повертається». В судове засідання призначене на 22.04.2024 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту поштового зв`язку «Укрпошта» відправлення надійшло на сортувальний центр. 02.05.2024 року на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки на 22.04.2024 року, з відміткою «вручено 13.04», яка надсилалась за місцем реєстрації відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання призначене на 14.05.2024 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту поштового зв`язку «Укрпошта» відправлення у точці видачі/доставки. В судове засідання призначене на 14.06.2024 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту поштового зв`язку «Укрпошта» відправлення вручено особисто. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] 08.05.2021 року укладено кредитний договір № 08.05.2021-100004039. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 14 днів. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши кошти в розмірі 7000 грн., що підтверджується копією заявки, копією паспорту споживчого кредиту та довідкою про підтвердження укладання кредитного договору, які були підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W919». 13.09.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено Договір факторингу № 130923-9, у відповідності до умов якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми відступлені йому Клієнтом згідно цього договору, що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до копії Витягу з переліку прав вимог № 1 до Договору факторингу № 130923-9 від 13.09.2023 року, ТОВ «Новий Колектор» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19460,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума основного зобов`язання, 12460,00 грн. сума заборгованості по процентам. 13.09.2023 року ТОВ «Новий Колектор» на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 130923-9 від 13.09.2023 та вимогу про сплату заборгованості від 13.09.2023 за укладеним кредитним договором № 08.05.2021-100004039 між ТОВ «Споживчий Центр» правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] від 08.05.2021 року. Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 08.05.2021-100004039 від 08.05.2021 року за період з 08.05.2021 року по 04.03.2024 року, заборгованість перед ТОВ «Новий Колектор» складає 19460,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками 12460,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. В матеріалах\~справи міститься\~паспорт споживчого\~кредиту,\~який містить\~7\~розділів,\~в яких\~зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань Споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі аспекти. Так, в розділі 4 паспорту споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а в розділі 6 Додаткової інформації паспорту споживчого кредиту зазначені відомості щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. У вказаному паспорті споживчого кредиту від 08.05.2021 року міститься відмітка, що підписано [PERSON] , що свідчить про те, що вона письмово була повідомлена про те, що укладений кредитний договір містить умови про встановлену в цьому договорі форми забезпечення виконання зобов`язання у виді процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, обговорена процентна ставка за користування кредитом та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року по справі № 284/157/20. З огляду на викладене, є підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] банк дотримав вимог ст.\~11\~ЗУ «Про захист прав споживачів» та повідомив споживачу про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, належить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом 7000 грн. та заборгованість за відсотками 12460 грн. За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги від 02.10.2023 року, звіт про виконану роботу від 08.03.2024 року та платіжну інструкцію № 825 від 07.03.2024 року. Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить 4000 грн., який підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який він просить стягнути з відповідача на свою користь. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved