Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У грудні 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» поштою звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором № Z62.00600.007847780 в розмірі 25 886,58 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 06.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.00600.007847780, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останньому за плату передано право вимоги до відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.03.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 09.05.2024. У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, відносно заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 06.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.00600.007847780, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 16 382 грн. Строк кредиту 24 місяці до 06.04.2022 зі змінюваною процентною ставкою 15%, реальна річна процентна ставка 71,17424012%. Між позичальником та відповідачем узгоджено паспорт споживчого кредиту, що є додатком № 1 до вказаного договору. Відповідачем також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 передано право вимоги до боржників за кредитними договорами. Так, згідно з витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором договором\~ №Z62.00600.007847780 на загальну суму 25 886,58 грн. В матеріалах справи наявний також розрахунок заборгованості за кредитним договором, копія ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту на суму 16 382 грн. відповідачу. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наявного у справі розрахунку у відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитни договором №Z62.00600.007847780 в загальному розмірі 25 886,58 грн., з яких: 14 609,73 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 183 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7 093,4 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved