Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який він отримав на підставі свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Інша частина домоволодіння належить відповідачу [PERSON] . Згідно з рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради №102 від 19.11.2001 було присвоєно окрему адресу частині домоволодіння, яка належить [PERSON] і в 2002 році вона отримала свідоцтво про право власності на неї. Просив виділити в натурі в окрему одиницю нерухомого майна частину житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку А-1 площею 52,5 кв.м, літньої кухні Б,б площею 33,7 кв.м, сараю Е площею 8,7 кв.м, погреба е площею 5,2 кв.м, огорожі №1, колонки пробивної №2, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на окрему одиницю нерухомого майна домоволодіння. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Відповідно із положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом №2-620 від 08.12.2023 спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №357580833 від 08.12.2023 власником частини житлового будинку садибного типу загальною площею 52,2кв.м, що складається з: житлової площі 27,4 кв.м, житлового будинку А-1, літньої кухні Б,б, сараю Е, погреба е, огорожі №1, колонки пробивної №2 (а.с.8). Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №2488 від 18.03.2024 за технічними показниками житловий будинок літ. А-1 загальною площею 52,5кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, господарські будівлі та споруди: літньої кухні Б,б, сараю Е, погреба е, огорожі №1, колонки пробивної №2, що розташований за адресою: [ADDRESS] , є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області №20/02.1.1-37 від 29.01.2024 згідно земельно-кадастрової книги №5 Терешківської сільської ради за [PERSON] обліковується земельна ділянка загальною площею 0,06га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з технічним паспортом ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 03.11.2023, частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складається із: житлового будинку літ. А-1 площею 52,5 кв.м, літньої кухні Б,б площею 33,7 кв.м, сараю Е площею 8,7 кв.м, погреба е площею 5,2 кв.м, огорожі №1, колонки пробивної №2 (а.с.9). Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради про узаконення та розподіл домоволодінь на два самостійних №102 від 19.11.2001 [PERSON] та [PERSON] дозволено узаконити по частині старого житлового будинку побудови, перевести в господарську будівлю, виділити в окреме домоволодіння та присвоїти адресу (а.с.21). Згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 11.06.2002 виконавчий комітет Микільської сільської ради посвідчує, що об`єкт у цілому, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності та складається з одного житлового будинку з господарськими спорудами (а.с.21). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 1\~ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до частини 1, 3\~статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 367 ЦК України\~визначено, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ст. 364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Системний аналіз положень статей 183,358,364,379,380,382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ домоволодіння в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна (п.2.1). Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси (п.2.2). Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7). Враховуючи викладене, оскільки технічно можливо виділити 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в окремий самостійний об`єкт, тому позов слід задовольнити повністю та виділити належну позивачу частину в натурі та визнати за ним право власності на виділену одиницю. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved