Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність на період встановлення інвалідності (довічно). В обгрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що з 14 вересня 2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] , [INFO] має І групу інвалідності підгрупа А з дитинства безстроково, у зв`язку з психічним розладом. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 639 та довідки МСЕК [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Крім цього син потребує регулярного обстеження та лікування з приводу захворювань, що потребує значних витрат. Позивач не має можливості працювати та забезпечувати сину кращі умови, оскільки постійно займається доглядом за ним. Відповідач у добровільному порядку участі в утриманні спільних дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає у зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивач належним чином та у встановлений строк усунула вказані недоліки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2024 відкрито провадження у справі розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, інформацію про доходи [PERSON] . 18.06.2024 надійшли відомості з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві виконання вимог ухвали суду від 20.05.2024. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивач просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1272 (а.с. 12). У сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 03 вересня 2004 року, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] , [INFO] має І групу інвалідності підгрупа А з дитинства безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААВ № 297995 від 17.10.2022 (а.с. 19). Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 639 [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги (а.с. 20-23). Як вбчачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2023 [PERSON] [INFO] визнано недієздатним та призначено [PERSON] , [INFO] його опікуном. Сторони мють спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2024 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, зазначена норма закону встановлює розмір аліментів у частці чи твердій грошовій сумі за вибором особи, яка звернулася до суду за захистом порушеного права і ніяк не визначає статус відповідача щодо його працездатності чи безробіття, не ставить цим в залежність суд щодо визначення порядку та способу стягнення аліментів і не зобов`язує суд діяти на свій розсуд. Частина 1 статті 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тлумачення ст. 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги (Постанова Верховного Суду у справі № 459/1381/18). Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] є такою особою, що потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки є інвалідом з дитинства. Тому, в силу ст. 198 СК України, батько [PERSON] зобов`язаний його утримувати, якщо він може надавати таку матеріальну допомогу. З довідки про доходи вбачається отримання відповідачем заробітної плати (доходів) за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у ТОВ «Сільпо-Фуд», Київського міського центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат, В/Ч [NUMBER] , ПП «Агропрогрес». Судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу,на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2024. Відповідач є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина, проте вказані вимоги підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів сина, враховуючи, працездатний вік відповідача, наявність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно неповнолітньої доньки, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не меше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно,починаючи з 04 березня 2024 року і на строк встановлення інвалідності (довічно). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial