Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

02.11.2023 року позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області як орган опіки та піклування, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки над малолітньою дитиною. У позовній заяві посилалися на те, що 26.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Починаючи з самого народження дитина [PERSON] проживала переважно зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] , оскільки мати дитини (відповідачка) на початку 2015 року фактично змінила своє місце проживання, залишивши дитину [PERSON] на батька, переїхала до м. Миколаєва, влаштувалася там на роботу. З того часу, а саме з січня 2015 року, коли відповідачка покинула дитину разом з батьком, вона не виконувала материнських обов`язків: не цікавилася життям та потребами дитини, не приймала активної участі у її вихованні, не надавала жодних коштів для утримання дитини, з`являлася лише декілька разів для побачення з донькою на одну-дві години, не зважаючи на те, що жодних перешкод у спілкуванні з донькою зі сторони батька дитини не було. 06.11.2015 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області шлюб між батьками дитини було розірвано. Після офіційного розлучення батьків дитини, [PERSON] залишилася проживати разом з батьком. 07.12.2015 року батько дитини звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом про визначення місця проживання дитини [PERSON] , цього ж дня до вказаного суду звернулася і мати (відповідачка) дитини з позовом про визначення місця проживання дитини [PERSON]. 20.10.2016 року Новоодеським районним судом Миколаївської області було постановлено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] - були задоволені, в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено з тих підстав що умови виховання і стиль взаємодії з донькою, матері більш позитивно позначиться на подальшому розвитку дитини, її психологічному стані, індивідуально психологічних особливостях і відчутті благополуччя, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.12.2016 року дане рішення залишено без змін. Однак, не дивлячись на існування вказаного рішення дитина до вересня 2017 року продовжувала проживати разом з батьком, відвідувала Новоодеський ДНЗ №1, що підтверджується довідкою, згідно якої [PERSON] , приймав активну участь у навчально- виховному процесі, регулярно відвідував батьківські збори, систематично та своєчасно оплачував харчування дитини. Бабуся, [PERSON] , постійно дбала про естетичний вигляд онучки, дитина завжди приходила до дитячого садка охайна, чисто одягнена, гарно зачесана. Тато і бабуся були основними вихователями дитини. Мама в дитячому садку з`являлася дуже рідко, в навчальному процесі та у вихованні доньки участі не приймала. У вересні 2017 року відповідачка забрала [PERSON] до м. Миколаєва, де дитина пішла до першого класу, проте всі вихідні дні, канікули та час, коли мати була у відрядженнях дитина проживала разом з батьком, своєю бабусею та дідусем у м. Нова Одеса. Фактично дитина проживала разом з матір`ю до запровадження по всій території України карантину встановленого з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, тобто до березня 2020 року. З того періоду часу і по теперішній час [PERSON] фактично проживає у м. Нова Одеса, навчається з 5-го класу у Новоодеському ліцеї №2 Новоодеської міської ради Миколаївської області. Згідно характеристики виданої в.о. директора Новоодеського ліцею №2, вихованням дівчинки займалися тато [PERSON] та бабуся [PERSON] . Мати [PERSON] не цікавилася останніми досягненнями доньки. Батьківські збори та позашкільні заходи не відвідувала. За період навчання дівчинки у закладі, мати [PERSON] жодного разу не спілкувалася з керівником учнівського колективу й адміністрацією закладу з приводу та виховання [PERSON]. Дитина в сім`ї тата та бабусі почуває себе комфортно. Також [PERSON] навчається в Новоодеській дитячій музичній школі (клас фортепіано) з 01.09.2021 року по теперішній час. Згідно характеристики виданої директором Новоодеської дитячої музичної школи, вихованням [PERSON] займалися бабуся [PERSON] та тато [PERSON] . Вони були на зв`язку з викладачами, відвідували школу, цікавилися успіхами дитини. Оплату за навчання вносили вчасно. Мати [PERSON], [PERSON] , жодного разу не з`являлася в школі, виступи та концерти не відвідувала. Протягом всього періоду навчання вона не цікавилася досягненнями доньки, з класним керівником та адміністрацією закладу не спілкувалася. Дитина в сім`ї тата та бабусі почувала себе комфортно та захищено. Крім цього, 23.11.2017 року Новоодеським районним судом Миколаївської винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки всіх видів доходів. На підставі судового наказу № 482/1967/17 Новоодеським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 55318723. Навіть не дивлячись на ту обставину, що коли дитина вже фактично проживала в сім`ї з батьком, бабусею та дідусем (з березня 2020 року) - батько продовжував сплачувати відповідачці аліменти на утримання дитини. І лише 13.02.2023 року відповідачка звернулася до ВДВС із заявою про повернення виконавчого документу без виконання, про що 14.02.2023 року державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Молчановою А.С. винесено відповідну постанову. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 по всій території України було введено воєнний стан, в результаті чого батько дитини [PERSON] був призваний 25.02.2022 року до [INFO] та 12.05.2022 року переведений у розпорядження командира військової частини [NUMBER] . У результаті збройної агресії ворога проти нашої держави дідусь [PERSON] з метою збереження життя та здоров`я дитини [PERSON] змушений був вивезти дитину на Захід нашої країни, а саме до [ADDRESS] , про що свідчить Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2114-7000925655 від 22.04.2022 року та Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2114-7000917365 від 22.04.2022 року. 30.08.2022 року матір`ю дитини (відповідачкою) була видана заява засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М., реєстровий № 1061 про надання згоди на тимчасову поїздку по території та за межі України до Чеської Республіки та інших країн-учасниць Шенгенської угоди, країн Євросоюзу малолітньої дочки [PERSON] у супроводі [PERSON] (бабусі) та [PERSON] (дідуся). В результаті чого [PERSON] разом з бабусею та дідусем тимчасово проживали в Чеській Республіці. Після повернення до України, [PERSON] продовжила проживати разом з бабусею та дідусем. Весь цей період часу мати не цікавилася життям дитини, не приймала жодної участі у її вихованні та розвитку, та не надавала жодної грошової допомоги на утримання дитини. 09.07.2023 року батько дитини [PERSON] захищаючи Батьківщину трагічно загинув на лінії фронту від отриманих поранень. І лише після смерті батька дитини об`явилася відповідачка, коли постало питання про отримання компенсації - одноразової грошової допомоги. Дитина дуже боляче сприйняла втрату тата та отримала психологічну травму, оскільки він був для дитини найближчою людиною. Проте, замість того, щоб морально підтримати свою дитину, відповідачка здійснювала на Арину психологічний тиск в телефонних дзвінках, в смс переписках та при особистому спілкуванні, оскільки приїздила до дитини всього декілька разів, постійно нагадуючи дитині, що її батька вже немає і тепер [PERSON] в примусовому порядку переїде проживати до матері та має робити все виключно так, як сказала мати, до думки дитини відповідачка взагалі не прислухалася та не враховувала її інтереси і побажання. 21.08.2023 року бабуся дитини [PERSON] та дідусь [PERSON] звернулися до КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської області із запитом про необхідність проведення психологічного діагностування психоемоційного стану їх та їх онуки [PERSON], визначення їх батьківського потенціалу та ставлення дитини до матері [PERSON] . За результатами надання соціально-психологічних послуг в режимі денного стаціонару психологом [PERSON] та соціальним педагогом [PERSON] була складена Довідка № 45 від 21.08.2023 року. Згідно вказаної довідки в ході виконання проекційної методики «Гніздо та його мешканці» (проекція внутрішньо родинних відносин) дівчинка намалювала гніздо на гілці дерева, в гнізді знаходяться двоє дорослих птахів та пташеня. Дівчинка пояснила, що ці птахи схожі на неї, дідуся та бабусю, що свідчить про те, що бабуся та дідусь є домінуючими та авторитетними особами для дівчинки і символізують безпеку та захист. У ході виконання проекційної методики "Моя родина" дівчинка зобразила себе, бабусю та дідуся поруч, на одній площині, в одному кольорі, великого розміру. Це свідчить про те, що дівчинка вважає своєю родиною бабусю [PERSON] і дідуся [PERSON] , ідентифікує себе з ними (підтримує життєву позицію та підсвідомо хоче бути схожою). Для [PERSON] рівноцінними членами родини є бабуся та дідусь, в цьому родинному колі вона почуває себе комфортно та захищено. Свою матір дівчинка відмовилася малювати, це свідчить про те, що з матір`ю емоційний зв`язок деформований. Згідно аналізу проекційної методики " [PERSON] " дівчинка має психологічну травму, ймовірно пов`язану із загибеллю батька. Ця подія в житті [PERSON] була для неї психотравмуючою (це подія, яка наносить шкоду психологічному здоров`ю людини (дитини) в результаті впливу несприятливих факторів зовнішнього середовища, що порушила відчуття базової безпеки та супроводжується сильними емоційними реакціями), а враховуючи, що батько був для неї найближчою людиною (виходячи з результатів діагностування), наразі дівчинка переживає важкий адаптаційний період, пов`язаний зі втратою батька, потребує постійної психологічної підтримки, яку забезпечує родина, в якій проживає [PERSON] , а саме бабуся та дідусь з боку батька. Зміна місця проживання дитини та її звичного оточення може привести до ретравматизації (повторної травматизації), враховуючи, що відносини дівчинки з матір`ю на даний час деформовані. У ході діагностичної бесіди [PERSON] розповіла: "Коли батьки розлучилися, я спочатку жила з татом, потім мама мене якось забрала з садочку і батькові вже не повернула. Вона мене відвезла у [PERSON] на квартиру. Я дуже хотіла до тата. Я дуже плакала, поки жила з мамою у Миколаєві, дуже скучала за ним. Мама відносилася до мене погано. Часто говорила мені якісь образливі речі, телефон забирала, щоб я з татом не могла розмовляти, могла побити. Наприклад коли була зла або на підпитку, могла мене бити головою об стінку. Потім мене забрали до тата. Я була дуже рада. Я не знаю людини добрішої, ніж мій батько. І бабуся з дідусем (його батьки) такі ж. Потім чогось мене знову забрала мама, я половину першого класу ходила в одну школу, потім в другу перейшла. Коли вона з дому кудись уходила, я часто не могла до неї додзвонитися. Після четвертого класу, я вже так сильно хотіла до батька, що кожного дня кричала, що не буду з нею жити. Сусіди навіть чули, які у мене були істерики. Мати зла. Батько ніколи не бив, а мама била і навіть ніколи пробачення не просила. Батько якщо сварив мене, і я ображалася, то потім він пробачення просив. Він мене сварив не часто, тільки якщо я щось не так робила. Батько мені завжди дзвонив, навіть коли пішов воювати, намагався кожного дня дзвонити. Коли тато загинув, мама дізналася, що мають бути виплати, то почала скандалити і вимагати, щоб я йшла до неї жити. Я ж бачу, вона не хоче насправді, щоб я у неї жила, то все через гроші. Я не хочу в неї жити, в мене немає до неї довіри. Вона коли дзвонить, весь час повторює, що батька вже немає, і я завжди починаю плакати, я не хочу цього чути. Вона погрожує, що забере мене від дідуся та бабусі, лякає судом та поліцією. З мамою я щасливих моментів взагалі не пам`ятаю. З батьком коли я жила, я була дуже щасливою, він мені постійно подарунки дарував. Він мене дуже любив, і я його також." За результатами діагностування, [PERSON] проявляє свідоме бажання проживати разом з бабусею [PERSON] і дідусем [PERSON] , де їй комфортно, затишно, спокійно, безпечно та про неї піклуються. Емоційний зв`язок з матір`ю [PERSON] у [PERSON] деформований, матір викликає у дівчинки негативні емоції, Арина побоюється, що матір забере її від бабусі та дідуся, з якими дівчинка має міцний позитивний емоційний зв`язок. Примус до проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] може викликати ретравматизацію у дівчинки. Згідно Акту обстеження умов проживання складеного начальником ССД та головним спеціалістом ССД, керівником КУ ЦНСП та інспектором з ювенальної превенції, житловий будинок по [ADDRESS] газифікований, електрифікований, з усіма зручностями. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У кімнатах чисто та охайно. Є запас продуктів харчування, є сучасні меблі та побутова техніка. Для дівчинки є окрема кімната, добре облаштована. Одяг по сезону, в наявності мобільна техніка, канцелярія. Стосунки, традиції сім`ї доброзичливі. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що СЖН - наявні. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО, є онука з 4 років проживала разом з татом. 09 липня 2023 року внаслідок поранення на війні батько загинув. За час перебування дитини в сім`ї батька, мати [PERSON] , зі слів доньки, іноді телефонувала, проте фінансової участі не приймала. У дитини наявні ознаки психологічної травми. Мати/особа, що її замінює та дитина усвідомлюють наявність проблеми та готові до співпраці з надавачами послуг. Випадок класифіковано як середньої тяжкості. [PERSON] є здоровою особою, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Джерелом доходу є заробітки за кордоном. Має здатність і можливість опікуватися онукою [PERSON] . [PERSON] має інвалідність III групи, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Отримує пенсію по інвалідності, а також є фізичною особою-підприємцем 3 групи, займається покрівельними, штукатурними, малярними роботами та склінням, від своєї діяльності отримує дохід. До 18.09.2023 року займався цими ж видами діяльності однак без оформлення ФОП. Має здатність і можливість опікуватися онукою [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , є працездатною особою, перебуває на військовій службі в Центрі військово-музичного мистецтва Військово-Морських Сил Збройних Сил України на посаді відповідального виконавця командування Центру, отримує заробітну плату і має можливість фінансово забезпечувати дитину, однак цього не робить. Дитина перебуває на повному утриманні та забезпеченні бабусі та дідуся. Посилаючись на вищевикладене позивачі просили суд, відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, встановити над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] опіку та призначити її опікунами бабусю [PERSON] та дідуся [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1/4 частці заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути судові витрати. 14 лютого 2024 року відповідач подала відзив на позов. У відзиві вказувала, що 26.09.2009 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Вона разом з чоловіком та дитиною проживали за адресою [ADDRESS] . У березні 2015 року у зв`язку з тим що [PERSON] систематично зловживав спиртними напоями та відсутність вдома іноді вночі, постійні сварки з його ініціативи свідком яких нерідко ставала спільна дитина, позивачем було прийнято рішення забрати дитину та особисті речі і переїхати до свого батька за адресою [ADDRESS] . Донька продовжувала відвідувати ДНЗ [ADDRESS] , в цей період часу я навчалась в Одеській юридичній академії на заочній формі навчання та відвідувала навчальний заклад на час сесії. Донька в даний період залишалась зі своїм батьком. У вересні 2015 року позивач влаштувалась на роботу в ПАТ КБ ПриватБанк м. Миколаїв для фінансового забезпечення доньки та себе. 06.11.2015 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області було розірвано шлюб між мною та [PERSON] . У листопаді 2015 року знайшла для доньки дитячий садок ДНЗ [ADDRESS] та наймала квартиру для проживання. Коли батько дитини та його сім`я дізналися про те що я мала намір перевести дитину до дитячого садочку в м. Миколаєві вони були проти, але обговоривши це питання домовились, що донька буде проживати зі мамою відвідуючи дитячий садок в м. Миколаєві, а вихідні та свята буде проводити з батьком. Так тривало близько місяця, після чергових вихідних коли батько повинен був повернути дитину, не повернувши її відповідачу, знову був негативно налаштований та почав створювати перепони у зустрічі з дитиною шляхом повної відмови та передачі дитини на проживання з матір`ю та всіляко налаштовувати проти матері. На що позивач звернулася до Національної поліції у м Нова Одеса для передачі дитини до матері, на що їй було відмовлено у зв`язку з тим що ні в кого з батьків не було рішення суду на визначення місця проживання (так як у обох з батьків рівні права). 07.12.2015 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області відповідач звернулась з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. 20.10.2016 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області її позовні вимоги були задоволені. 22.12.2016 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області дане рішення залишено без змін. Однак, не дивлячись на існування вказаного рішення матір`ю та батьком дитини було вирішено не переривати навчальний процес доньки в ДНЗ №1 де вона і закінчила навчання в травні 2017 року. З 1 по 4 класи (2017-2021 роки) донька [PERSON] проживала зі матір`ю та відвідувала навчальні заклади ЗОШ №3, а потім ЗОШ № [NUMBER] , а також музичну школу №1 ім. Римського. Відповідач завжди приймала активну участь у вихованні та навчальному процесі [PERSON], регулярно відвідувала виступи та концерти доньки, а також батьківські збори та своєчасно вносила оплату за навчання та харчування. Постійно дбала про стан здоров`я та естетичний вигляд доньки. У 2018 році як патріотка нашої країни вона стала на захист державного суверенітету та територіальної цілісності України підписала контракт зі Збройними силами України та проходила службу в місті Миколаєві. Згодом перевела дитину до іншого навчального закладу ЗОШ №39 (ближче до місця служби, місця проживання). З 05.10.2019 по 15.11.2019 року проходила навчання у навчальному центрі ЗСУ в цей період часу [PERSON] проживала разом з батьком та продовжувала навчання в школі в м. Миколаєві. Під час карантину в 2020 році спричиненого Covid19 та у зв`язку з переведення на дистанційне навчання батько [PERSON] запропонував на певний період часу забрати її до м Нова Одеса там де він проживав разом з батьками на що відповідач дала згоду. Але не зважаючи на те що Арина перебувала в м. Нова Одеса вони проводили разом вихідні та канікули в місті Миколаєві відвідуючи зоопарки, басейни, а також відвідували бабусю (матір відповідача) у Вінницькій області. У травні 2021 року військову частину було передислоковано до міста Бердянськ Запорізької області в цей час [PERSON] закінчила 4 клас та почались літні канікули. У зв`язку з тим що відповідач була передислокована в новий гарнізон донька проживала з батьком. Під час відпустки травень - червень 2021 року вона разом з донькою та на той час цивільним чоловіком відповідача проводили разом відпустку в місті Одеса, Київ, Чернігів та у Вінницькій області. У червні 2021 року відповідач перевелась на нове місце служби до м. Одеса, після чого [PERSON] попросила мене щоб вона дозволила їй пожити з батьком та перевестися до Новоодеської ЗОШ №2 в місті Нова Одеса. Враховуючи побажання дитини що вона має бажання пожити разом з татом та усною домовленістю з батьком [PERSON] вони дійшли згоди що донька буде проживати разом з ним та навчатися в м Нова Одеса, а вихідні і канікули буде проводити зі матір`ю в м. Одеса. У зв`зку зі збройною агресією РФ проти України 24.02.2022 року указом президента України №64/2022 по всій території України було введено воєнний стан в результаті чого відповідач була переведена на казармене положення для охорони та оборони в Одеському гарнізоні та не було підстав для звільнення з військової служби для того щоб забрати дитину з Нової Одеси та перевезти її в більш безпечне місце. Крім цього її цивільний чоловік знаходився в цей час в зоні проведення ООС в Донецькій області, а мама (бабуся [PERSON] ) знаходилась в Угорщині. 24.02.2022 року відповідач у телефонній розмові з татом [PERSON] домовилась що у зв`язку з погіршення ситуації в Миколаївській області та загрозі життю та здоров`ю [PERSON] його батько (дід [PERSON] ) при негайній необхідності вивезе її в Закарпатську область. У березні 2022 року дід з [PERSON] виїхали до Закарпатської області та проживали там в тітки [PERSON] . Відповідач постійно була на телефонному зв`язку з донькою спілкувалися щодня, також підтримувала зв`язок з батьком дитини. Не зважаючи на те що не було можливості взяти відпустку та приїхати до дитини вона підтримувала з нею зв`язок та надсилала їй посилки з одягом, засобами гігієни, наборами для творчості та смаколиками, щоб підтримувати її настрій та моральний стан. Маючи більш менш гарні відносини з сім`єю батька [PERSON] в серпні 2022 року надала дозвіл бабусі ( [PERSON] ) для виїзду за кордон з моєю донькою [PERSON] для відпочинку та відвідування родичів у Чеській республіці. Із стабілізацією ситуації в Одеській та Миколаївській областях [PERSON] повернулася до м. Нової Одеси і проживала там з бабою та дідом так як батько був мобілізований, а відповідач проходила службу за контрактом в м Одеса. Не зважаючи на відсутність відпусток вона відпросилась для того щоб приїхати та відвідати доньку та особисто привітати з днем народження ( [INFO] ). [INFO] загинув батько [PERSON] , дізнавшись про це того ж дня взяла відпустку по сімейним обставинам та поїхала до доньки для підтримки її морального та фізичного стану в такій складній ситуації тому як знала який зв`язок був в них з батьком. У день поховання [PERSON] в його батьків постало питання щодо виплат одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблих військовослужбовців так як на [PERSON] по закону можуть отримати виплати тільки законний представник. Після чого на її адресу почались погрози що "не віддасиш гроші дитину не побачиш". Розуміючи що зараз в неї дуже тяжкий період відповідач не хотіла та не тиснула на неї щоб вона переїжджала в м Одесу на постійне місце проживання так як її батько загинув і тепер в неї залишилась тільки мати, хоча пропонувала [PERSON] поїхати зі в м Одеса для підтримки її морального стану та відволікання від даної ситуації, провести час разом. Арина дуже сильно просила відпустити її разом зі своєю тіткою до Закарпаття на деякий час, а потім пообіцяла приїхати в м Одесу. Після повернення із Закарпаття, не дивлячись на раніше досягнути домовленість [PERSON] попросила побути ще в бабусі і дідуся в м Нова Одеса. Після смерті батька [PERSON] стосунки з його батьками значно погіршились, але згодом з`ясувалось що в липні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до служби у справах дітей Новоодеського району для взяття опіки над малолітньою дитиною. Після телефонного дзвінка начальника служби у справах дітей через тиждень відповідач разом зі своїм чоловіком приїхали в м.Нова Одеса, для вияснення всіх обставин. У ході сплкування із представиком органу опіки та піклування та порекомендувала знайти спільну мову з позивачами та щодо мирного врегулювання цієї ситуації, щоб мінімізувати стрес для всіх сторін спору. Проте до мирної згоди сторони не дійшли. Відповідач неодноразово пропонувала Арині переїхати в м.Одеса. Але донька виявляла бажання проживати в м.Нова Одеса обґрунтовуючи тим що цей дім нагадує їй батька, неодноразово пропонувала відвідати м. Миколаїв та (або) м Одеса для спільного відпочинку та підготовки до навчального року: закупки канцелярії, одягу та інших необхідних речей. Не зважаючи на те що [PERSON] відмовляла матері в поїздці зі нею або до неї в гості, відповідач з чоловіком приїжджала двічі на місяць до неї з м.Одеси та завжди привозила їй необхідні речі (засоби гігієни, канцелярія та одяг). Декілька разів були такі випадки що вона не хотіла приймати від мене подарунки і навіть повертала мені речі зі словами що мені нічого не потрібно. При наступній зустрічі [PERSON] дала [PERSON] свою банківську картку для особистих витрат. Але через 2 тижні донька повернула їй картку так і не скориставшись нею. Згодом [PERSON] сама зізналася, що сказала [PERSON] віддати картку матері. Були такі випадки коли дитина телефонували матері і плакала, що вона сумує за татом, відповідач дуже переживала за її моральний стан та запропонувала її разом відвідати психолога та пропрацювати цю ситуацію стосовно загибелі батька і в цілому. Але [PERSON] відмовилась. У листопаді 2023 року [PERSON] повідомила [PERSON] що хоче встановити опіку над її донькою на що відповідач була обурена та здивована. Після обговорення даного питання з позивачами вони поставили свої умови: виїзд за кордон з [PERSON] не питаючи дозволу в мене, прописати її в м. Нова Одеса в їхньому будинку та оформлення виплати та пенсію. На що [PERSON] відповіла їм що якщо вони хочуть кудись поїхати разом з її донькою то для цього достатньо оформити довіреність як це було в 2022 році, а стосовно виплат домовились, що [PERSON] оформить довіреність на них для оформлення та отримання цих виплат на що позивачі були згодні. Зібравши всі необхідні документи для оформлення цих виплат та приїхавши до м.Нова Одеса в судове засідання, яке мало було відбутися 30 січня 2024 року та за одно для оформлення всіх необхідних документів на дитину, черговий раз позивачі знехтували раніше обговореною усною домовленістю між ними. Відповіли їй що зараз нічого не будемо оформлювати, що вони не дивлячись ні на що візьмуть опіку над онукою та оформлять виплати самі. До мирної згоди сторони так і не дійшли. Позивач вказувала, що вона від свого обов`язку утримувати дитину не ухиляється, допомагає дитині у грошовій і в натуральній формі. Але позивачі налаштовують дитину проти неї. Та [PERSON] (як вже було сказано вище) повертала їй назад деякі речі і грошову картку ПриватБанк. Посилаючись на вищевикладене та норми законів які регулюють відібрання дитини, встановлення опіки та стягнення аліментів, відповідач вказувала, що законні підстави для відібрання у неї її дитини - відсутні. Дитина не позбавлена батьківського піклування, а тому законні підстави для надання опіки позивачам - відсутні.Тим паче, що на даний час її донька [PERSON] і так тимчасово проживає разом з позивачами на що вона надала свій усний дозвіл. Такий дозвіл відповідач надала тому що, після загибелі батька, [PERSON] сама про це попросила, бо хотіла підтримати бабу з дідом після тяжкої втрати. Представником позивачів подано відповідь на відзив, у якому вона заперечувала обставини участі відповідача в утриманні дитини та вказувала на те, що напружені відносини із донькою є наслідком поведінки відповідача. Третя особа - Новоодеська міська рада Миколаївського району Миколаївської області як орган опіки та піклування надала до суду висновок щодо розв`язання спору затверджений рішенням виконавчого комітету Новоодеської міської ради від 13.03.2024 року №144 у якому вказувала, наступне. З метою надання висновку щодо вирішення спору у справі №482/2439/ була проведена Комісія з питань захисту прав дитини та вивчені всі документи. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Рішенням Новоодеського районного суду від 06 листопада 2015 року, справа № 482/1901/15-ц, шлюб між колишнім подружжям було розірвано. Від шлюбу вищевказані громадяни мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоодеського районного суду від 20.10.2016 року, справа №482/2192/2015, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] біля матері. Батько дитини - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 липня 2023 року, серія [NUMBER] , виданим Новоодеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мати дитини - [PERSON] , народилась [INFO] . Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає: [ADDRESS] . На даний момент перебуває у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18 лютого 2023 року, серія [NUMBER] , видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). [PERSON] з 24 червня 2021 року перебуває на військовій службі в Центрі військово-музичного мистецтва Військово-Морський Сил Збройних Сил України. За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, користується авторитетом серед колег. Підтримує високий моральний дух, точно виконує накази, прямолінійна та відверта. При розгляді даного питання громадянка [PERSON] надала інформацію про те, що незнятої чи непогашеної судимості не має, довідку про доходи, має стабільний дохід. Санітарно-гігієнічні норми проживання - задовільні, створені належні умови для проживання та виховання дитини. Мати дитини - [PERSON] завжди піклується про доньку, враховує її думку і бажання, захищає її і оберігає від всіх можливих видів психологічного тиску. Після розлучення з [PERSON] , [PERSON] не заперечувала проти спілкування дитини з батьком, бабусею та дідусем. Під час розгляду питання на Комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що конфліктні ситуації між родиною [PERSON] та [PERSON] загострились після смерті [PERSON] . При розмові з обома сторонами справи членами Комісії були надані рекомендації, щодо вирішення конфлікту та всіх інших питань мирним шляхом. [PERSON] , [INFO] , на даний момент проживає з бабусею та дідусем [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] навчається в Новоодеському ліцеї № 2.Згідно акта обстеження житлово-побутових умов даної родини, кімнати умебльовані, в наявності побутова техніка, сучасні меблі, одяг та речі у задовільному стані. Для виховання, розвитку та проживання дівчинки створені всі необхідні умови. Одяг дитини у задовільному стані відповідно віку та сезону, окрема кімната, об лаштоване місце для навчання та проведення дозвілля. Дідусь та бабуся характеризуються позитивно, згідно документів, не мають судимостей, на обліках у психіатра та нарколога не перебувають. Так як, більшість часу [PERSON] проживала поряд з бабусею і дідусем, дівчинка має тісний зв`язок з ними і прислухається до їх думки. При розмові з [PERSON] , було виявлено, що вона любить маму і потребує її уваги та материнської турботи, але і бабусю з дідусем любить їх і не хоче залишати одних. При цьому Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити, [PERSON] пояснює, що вона має багато друзів в місті Нова Одеса, що її подобається проживати у будинку бабусі і дідуся, вона бажає і надалі проживати в м. Нова Одеса. Беручи до уваги те, що в м. Одеса по місцю проживання мами постійно відбуваються ворожі обстріли, дане місто є більш небезпечнішим для проживання та враховуючи те що [PERSON] знаходиться на службі, всі сторони прийшли до спільного висновку, що [PERSON] проживатиме біля бабусі і дідуся. Для врегулювання цієї ситуації службою у справах дітей Новоодеської міської ради неодноразово вживались заходи та проводились бесіди з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але кожна із сторін залишається при своїй думці та не йдуть на мирову угоду. [PERSON] згодна надати довіреність, нотаріально завірену, на виїзд за кордон (бабуся та дідусь проявляли бажання разом з онукою провести відпочинок за кордоном) та отримання всіх видів виплат на дитину. Надані сторонами по справі документи, як докази, свідчать про те, що обидві сторони характеризуються позитивно, мають одинакові соціальні, житлові та матеріально-побутові умови необхідні як для життя, здоров`я, так і для розвитку їх дитини. Жоден із сторін справи не мають шкідливих звичок та мають самостійні заробітки. Разом з тим підстави передбачені ст.170 Сімейного кодексу України для відібрання [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] - відсутні. Підстави для встановлення опіки також відсутні, дитина не позбавлена батьківського піклування. Посилаючись на вищевикладене орган опіки та піклування не вбачає підстав для задоволення позову. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали із підстав у ньому вказаних. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог із посиланням на ті ж обставини і доводи, що вказані у її відзиві, а також пояснила наступне. Арина до 1 класу проживала з батьком, у подальшому виник спір щодо місця її проживання і рішенням суду місце проживання дитини було визначено із матір`ю. З першого по четвертий клас Арина проживала з матір`ю у м. Миколаєві. З початком карантину пов`язаного із COVID-19, оскільки дітей перевели на дистанційне навчання то за спільним рішенням батьків [PERSON] проживала у м. Нова Одеса з батьком, дідусем та бабусею. За час проживання відповідач спілкувалася з дитиною. З її батьком [PERSON] відповідач почала більше спілкуватися після початку війни, оскільки їх об`єднувало переживання за безпеку доньки. Залишити дитину у м. Одеса, у цей час не було змоги і це було не безпечно. Крім того [PERSON] сама хотіла жити у м. Нова Одеса, за місцем проживання батька та дідуся і бабусі, відповідач у цьому пішла на поступки враховуючи думку дитини. Відповідач вказувала шо надсилала доньці посилки, привозила засоби гігієни і продукти харчування, однак [PERSON] не хотіла їх приймати, казала що їй це не потрібно. Відповідач також надала доньці банківську карту для пересилання коштів, але коли вчергове приїхала до доньки то [PERSON] повернула їй картку. Позивач вказує, що [PERSON] налаштували проти неї, вона заблокувала телефонний номер своєї матері, її бабуся (позивач) також не відповідає на дзвінки. Коли вона приїхала до доньки то та не виходила до неї хоча була вдома, ховалася. На думку [PERSON] її донька поводить себе так тому що боїться реакції своєї бабусі, її несхвалення дій дитини направлених на нормальне спілкування з мамою. Відповідач вказувала, що вона не заперечує проти того щоб [PERSON] жила із позивачами, однак заперечує проти задоволення їх позовних вимог, вважає їх безпідставними. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні підтримала позицію викладену у висновку органу опіки та піклування щодо відсутності підстав для задоволення позову. Однак вказувала, що без сумніву [PERSON] прихильна до своїх дідуся та бабусі і хоче проживати разом з ними у м .Нова Одеса де у неї склалися міцні соціальні зв`язки, розрив з якими може негативно вплинути на її психоемоційний стан, особливо у ситуації коли вона зазнала і продовжує зазнавати страждань у зв`язку із смертю батька. Тяжкий емоційний стан дитини підтверджується тим що ще нещодавно при спілкуванні із представниками органу опіки піклування [PERSON] вказувала що любить свою матір, а тепер заперечує це. Вислухавши позиції сторін, висновок органу опіки та піклування та думку представника органу опіки та піклування, допитавши свідків, опитавши неповнолітню [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. У судовому засіданні було встановлено, що 26.09.2009 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області за актовим записом № 57 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був розірваний рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06.11.2015 року, що підтверджується копією рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу від 06.11.2015 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області від 17.02.2011 року. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у них виник спір щодо місця проживання дитини. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області № 482/2192/15-ц від 20 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 22.12.2016 року, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] було визначено з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, після набрання вищевказаним рішенням законної сили [PERSON] продовжувала проживати разом з батьком [PERSON] , дідусем і бабусею у м. Нова Одеса до вересня 2017 року, за домовленістю її батьків. З вересня 2017 року [PERSON] проживала разом з мамою у м. Миколаїв, де навчалася в ЗОШ №3, ЗОШ № [NUMBER] та музичній школі №1 ім. Римського. У подальшому у зв`язку із службовою необхідністю яка виникла у відповідача, (навчання у навчальному центрі ЗСУ з 05.10.2019 року по 15.11.2019 року), після початку карантину спричиненого COVID 19 у зв`язку із переведенням шкіл на дистанційне навчання, та у зв`язку із передислокацією підрозділу у якому служить відповідач до м. Бердянськ Запорізької області у травні 2021 року, за домовленістю батьків [PERSON] знову проживала разом із татом на його батьками. У подальшому у зв`язку із переведенням відповідача до іншого підрозділу у м.Одеса, за бажанням доньки [PERSON] і за домовленістю між її батьками, [PERSON] знову проживати разом з татом і навчатися у Новоодеській ЗОШ №2 У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 по всій території України було введено воєнний стан, в результаті чого батько дитини [PERSON] був призваний 25.02.2022 року до [INFO] та 12.05.2022 року переведений у розпорядження командира військової частини [NUMBER] . За домовленістю між батьками [PERSON] , з метою убезпечення дитини, [PERSON] вивіз Арину до Закарпатської області. 30.08.2022 року матір`ю дитини була видана заява засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М., реєстровий № 1061 про надання згоди на тимчасову поїздку по території та за межі України до Чеської Республіки та інших країн-учасниць Шенгенської угоди, країн Євросоюзу малолітньої дочки [PERSON] у супроводі [PERSON] (бабусі) та [PERSON] (дідуся). У результаті чого [PERSON] разом з бабусею та дідусем тимчасово проживали в Чеській Республіці. Після повернення до України, [PERSON] продовжила проживати разом з бабусею та дідусем. Вищевказані обставини не оспорювалися і визнаються обома сторонами. Із вищевказаних обставин видно, що не зважаючи на рішення суду № 482/2192/15-ц від 20 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 22.12.2016 року, батьки [PERSON], залежно від обставин що виникали, гнучко визначали місце проживання дитини у певні періоди із урахуванням виниклих обставин,

Outcome: dismissed