Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт неправильності (неповноти) запису про національність її батька [PERSON] в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] №82 від 08.10.1976 року, який вчинений Рудненською селищною Радою Залізничного району м.Львова та в актовому записі про реєстрацію шлюбу №33 від 08.08.1975 року народження, який вчинений Виконавчим комітетом Рудненоської селищної ради Залізничного району міста Львова та зобов`язати Залізничний відділ держаної реєстрації актів цивільного у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] №82 від [INFO] , який вчинений Рудненською селищною Радою Залізничного району м.Львова, а саме в графі «відомості про батька» національність [PERSON] замінити з «українець» на « [PERSON] », а також внести зміни в актовий запис про реєстрацію шлюбу №33, від 08 серпня 1975 року, який вчинений Виконавчим комітетом Рудненської селищної ради Залізничного району міста Львова, а саме в графі «відомості про чоловіка» національність [PERSON] змінити з «українець» на « [PERSON] ». Заяву обґрунтовує тим, що на даний час на даний час я проживаю на території Львівської області, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 02.09.2022. В її свідоцтві про народження в графі батько зазначено [PERSON] без визначення національності, а у витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження в графі батько зазначено [PERSON] національність українець. Водночас, відповідно до сповіщення про укладання шлюбу, виданого Виконавчим комітетом Буської районної Ради народних депутатів Львівської області №178, вбачається запис про те, що його дідо [PERSON] за національністю є поляк. Оскілкьи її дідо [PERSON] за національністю є поляк, відтак його син і її батько [PERSON] та вона [PERSON] за національністю теж є поляками. Однак у її актовому записі про народження № 92 від 08.10.1976, який вчинений Рудненська селищна Рада Залізничного району м. Львова такі відомості відсутні. З наведених підстав просить її заяву задовольнити. Суддею Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник заінтересованої особи Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247\~Цивільного процесуального\~кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.06.2024, є дата складення повного судового рішення 21.06.2024. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.293\~Цивільного процесуального\~кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно\~Указу Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності»\~у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Стаття 15\~Закону України\~«Про національні\~меншини» передбачає, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право в установленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Статтею 300\~Цивільного кодексу\~України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Зі змісту вказаних статей, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Стаття 15 Закону України\~«Про національні\~меншини» передбачає, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право в установленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Згідно з свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 1976 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Львові. В графі «батько» значиться [PERSON] , національність - українець, в графі «мати» значиться [PERSON] , національність - українка. Дана обставина також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00041614958 від 28 вересня 2023, виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 30 серпня 1997 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Також зазначено національність [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на Мигаль українка. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 08 серпня 1975 року Виконавчим комітетом Рудненської селищної ради Залізничного району міста Львова укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Також зазначено національність [PERSON] українець. Водночас судом встановлено, що відповідно до сповіщення про укладення шлюбу, виданого Виконавчим комітетом Буської районної ради народних депутатів Львівської області №178 вбачається, що було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , національність поляк та [PERSON] , [INFO] , національність полька. Відтак, з огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] та його донька [PERSON] за національністю поляки. При цьому, в українському законодавстві немає чіткого критерії щодо визначення національності за національністю матері або батька. Це означає, дитина може обрати національність одного з батьків. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] ідентифікували себе як поляки, заявник у інший спосіб не може довести факти, що вона та батько за національністю поляки, і зазначені обставини перешкоджають подальшому підтвердженню її національної приналежності отриманню дозвільних документів, відновленню свого права на національність та національну ідентичність, у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved