Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

05.07.2023 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом періоду 01.11.202130.04.2023 позивач надав відповідачці послуги за індивідуальним договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 72225731 від 01.11.2021 в нежитлове приміщення № 12 площею 113 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке на праві власності належить відповідачці, на загальну суму 56 528,68 грн. За вказаний період відповідачка оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеному вище розмірі. Претензій від відповідачки щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості загальним розміром 56\~528,68 грн., а також судовий збір. Відповідачка в особі представника [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначивши, що договір від 01.11.2021, на який посилається позивач, є неукладеним, оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, та відповідачка не зверталась до позивача із проханням про приєднання до цього договору, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за цим договором. Крім того, цей договір не відповідає типовому договору, оскільки до п.п. 11, 40, 46 позивачем включені умови, не передбачені Типовою формою договору, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830. Також зазначала, що позивачем не підтверджений обсяг наданої послуги у спірний період, оскільки позивачем надано лише копії рахунків на оплату помісячно за період листопад 2021 р. квітень 2023 р., які не підписані, та в яких зазначена інша адреса відповідачки. Позивач не надав акта приймання в експлуатацію приладу обліку теплової енергії ні по будинку, ні по приміщенню відповідачки, а також не надав акта зняття показань з приладів обліку за спірний період. За відсутності первинних документів, що доводять обсяг послуги, не можливо встановити правильність та підстави нарахування заборгованості. Розрахунки наведені позивачем без математичного обґрунтування та не надають змоги встановити порядок, обсяг та підстави нарахувань. Крім того, у розрахунках позивач вказує не передбачені типовим договором послуги, розраховує заборгованості всупереч Методиці № 315/358. В рахунках зазначена площа будівлі 10\~298,40 кв.м, яка не підтверджена відповідними доказами, та не враховує площу місць загального користування та допоміжних приміщень будинку. Просила у задоволенні позову відмовити повністю. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, перше судове засідання призначене на 07.08.2023 на 10:30 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 38). Копію ухвали від 07.07.2023 разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 02.08.2023 «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46). 18.07.2023 надійшла заява представника відповідачки [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 40). 07.08.2023 надійшла заява представника відповідачки [PERSON] про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 4749). Ухвалою суду від 07.08.2023 у задоволенні вказаної заяви відмовлено, судове засідання відкладене до 25.09.2023 до 11:00 год. (а.с. 82). 21.08.2023 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідачки навела клопотання про поновлення строку на подання відзиву, оскільки з матеріалами справи представник відповідачки ознайомилась лише 09.08.2023 в електронному вигляді (а.с. 90). Разом із тим, враховуючи, що ст. 127 ЦПК України не передбачено можливості поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого судом, а строк на подання відзиву було встановлено саме судом в ухвалі від 07.07.2023, водночас, до закінчення цього строку представник відповідачки не зверталась до суду із клопотанням про продовження цього строку, тому суд вважає дане клопотання таким, що не підлягає задоволенню. Водночас, враховуючи наведені представником відповідачки обставини, а також, що особисто відповідачка не отримала копію ухвали суду від 07.07.2023 разом із позовною заявою з доданими до неї матеріалами, оскільки конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 02.08.2023 «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважав можливим прийняти відзив до розгляду у цій справі, оскільки він поданий представником відповідачки у 15-денний строк з дня ознайомлення нею із вищезазначеними документами. 18.09.2023 надійшло клопотання про участь представника відповідачки в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 98). Ухвалою від 19.09.2023 клопотання представника відповідачки про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 100). 21.09.2023 надійшло клопотання представника відповідачки про витребування доказів у позивача, а саме інформації та підтверджуючих документів, на підставі яких позивачем визначена загальна/опалювальна площа будівлі [ADDRESS] , в розмірі 10\~298,40 грн. (а.с. 105106). Ухвалою від 25.09.2023 клопотання представника відповідачки про витребування доказів задоволене частково, витребувано у Концерну «Міські теплові мережі» детальний розрахунок опалювальної площі будинку [ADDRESS] із зазначенням опалювальних площ кожного приміщення будинку та підстави визначення розміру опалювальної площі по кожному приміщенню (а.с. 119120). 05.10.2023 від позивача надійшла витребувана інформація з додатковими поясненнями (а.с. 127128). 30.10.2023 від представника відповідачки надійшли письмові пояснення щодо наданої інформації на виконання ухвали від 25.09.2023 про витребування доказів, в яких зазначила про заниження позивачем розміру опалювальної площі будинку (а.с. 131132). 31.01.2024 надійшла заява представника відповідачки про відшкодування витрат на правничу допомогу з доданими до неї матеріалами (а.с. 173175). 31.01.2024 від представника відповідачки надійшли додаткові пояснення, в яких зауважила на відсутності обґрунтованого розрахунку ціни позову, відсутності доказів на обґрунтування застосованої Методики при нарахуванні розміру заборгованості, відсутності доказів щодо даних лічильників, встановлених на будинку (а.с. 176179). 01.02.2024 надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких зазначив про правильність обчислення площі будівлі позивачем, навів обґрунтування формул, застосованих для розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги, відповідно до Методики № 315, зазначив приклади розрахунку, розмір тарифів на послугу з постачання теплової енергії, а також навів у формі таблиць розмір нарахувань відповідачці за спірний період по умовно-змінній, умовно-постійній частинам тарифу (а.с. 185194). 12.03.2024 надійшли додаткові пояснення представника відповідачки, в яких навела спростування пояснень представника позивача від 01.02.2024 (а.с. 196198). 16.05.2024 надійшло клопотання представника позивача від 15.05.2024 про долучення до матеріалів справи додаткових пояснень та доказів, в яких зазначила про наявну інформацію про площу інших квартир та приміщень у будинку [ADDRESS] , а також навела пояснення щодо приладів обліку теплової енергії та методики розрахунку плати за послуги з теплопостачання. 25.06.2024 надійшло заперечення представника відповідачки на клопотання представника позивача від 15.05.2024, в якому зауважила на пропуску процесуального строку подання доказів по справі, а також на заниження позивачем опалювальної площі будинку мінімум на 790,8 кв.м. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у ньому, а також у додатково наданих нею письмових поясненнях. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника. Представник відповідачки, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнала, просила у позові відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов та додатково поданих письмових запереченнях. Заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачем протягом періоду з 01.11.2021 по 30.04.2023 надавались відповідачеві послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є власницею вказаного нежитлового приміщення, площа якого складає 113 кв.м., з 26.10.2017 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1942 (а.с. 67). Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 72225731 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] є укладеним. На виконання умов вищевказаного договору позивач Концерн «МТМ» протягом періоду з 01.11.2021 по 30.04.2023 надав послуги постачання теплової енергії у приміщення відповідача на загальну суму 56\~528,68 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Відповідачкою за вказаний період послуги не оплачувались. Згідно з ч. 6\~ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 (далі Закон), послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання даних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі Правила), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка свої зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії виконувала неналежним чином, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості розміром 56\~528,68 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку. Суд вважає непереконливими аргументи представника відповідачки про необґрунтованість позовних вимог із посиланням на не укладення сторонами договору приєднання та неправильність обчислення розміру заборгованості, з таких підстав. Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону, до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 цього Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачкою укладено типовий індивідуальний договір № 72225731 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 4 Типового індивідуального договору № 72225731 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика). Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений декількома приладами розподільного та комерційного обліку теплової енергії, перелік яких детально зазначений у письмових поясненнях представника позивача. Нежитлове приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що споживач, серед іншого, має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Враховуючи знаходження належного відповідачці нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальним. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою [ADDRESS] , в якому знаходяться приміщення відповідачки, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2023 років, які долучені до позовної заяви (а.с. 29, 30). Правильність розрахунку заборгованості та його відповідність Методиці, доведена представником позивача під час судового розгляду справи. Так, на виконання ухвали суду від 25.09.2023 представником позивача надано інформацію щодо опалювальних площ приміщень будинку [ADDRESS] та документ, на підставі якого така площа була визначена (а.с. 127128), що відповідає положенням п. 10 р. І Методики. Також представник позивача зазначила, що позивачем було виявлено розбіжності в площах приміщень, тому було проведено відповідний перерахунок у листопаді 2023 року, як то передбачено р. 12 Методики. Також представником позивача наведено відповідні формули розрахунку, які використовувались для розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги та зазначено порядок розрахунку спожитої теплової енергії приміщення споживача згідно із зазначеною Методикою (а.с. 185192). Зазначений представником позивача розрахунок заборгованості не був спростований відповідачкою з урахуванням засад змагальності цивільного судочинства, представником відповідачки не було наведено контррозрахунку заборгованості. Зазначаючи про неправильність обчислення розміру заборгованості, представник відповідачки посилалась на необґрунтованість визначення площі будівлі в цілому, водночас, із заявами про перерахунок розміру заборгованості за відповідний період відповідачка до позивача у встановленому порядку не зверталась. Як зазначено судом вище, після встановлення розбіжностей у площах приміщень було проведено відповідний перерахунок по будинку в цілому у листопаді 2023 року, тобто у тому розрахунковому періоді, у якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягів розподіленої комунальної послуги окремим споживачам обсягу згідно з р. 12 Методики. Позивачем до позовної заяви були долучені щомісячні рахунки за надані послуги за весь спірний період, в яких наведено реквізити приладів обліку, показання приладів обліку, зазначено обсяг наданої теплової енергії та визначено обсяг послуги, що підлягає сплаті відповідачкою, обчислено вартість послуги з урахуванням ПДВ (а.с. 825). В суду відсутні законні підстави для неврахування вказаних рахунків як доказів по справі. Посилання представника відповідачки на не отримання даних рахунків не спростовує обов`язку відповідачки з оплати вартості наданих послуг. Крім того, згідно з п. 33 Типового індивідуального договору передбачено надання рахунку споживачеві, та за вимогою або згодою споживача передбачено надання такого рахунку в електронній формі. Отже, відповідачка не була позбавлена можливості отримання рахунків за відповідним зверненням до позивача у електронній формі. Рахунки у паперовому вигляді надавались у поштові скриньки, як про це зазначила представник позивача. Надсилання рахунків рекомендованою кореспонденцією умовами договору не передбачено. За таких обставин, суд вважає непереконливими аргументи представника відповідача в обґрунтування відзиву на позов, з огляду на що вважає позов Концерну «Міські теплові мережі» цілком обґрунтованим та доведеним. Враховуючи викладене, позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2\~684,00 грн. (а.с. 1), а понесені відповідачкою витрати на правничу допомогу (а.с. 173174) слід залишити за нею.

Outcome: approved