Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У лютому 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення. Вказував, що 12.02.2008 року між ВАТ АТ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №382 К-Ф про надання споживчого кредиту у сумі 70 000 доларів США на строк з 12 лютого 2008 по 11 лютого 2038 року. Київським районним судом м. Полтави 25.06.2015 по справі №552/1599/15-ц ухвалено рішення стягнути з відповідача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №382 К-Ф від 12.02.2008 в загальній сумі 56750,62 доларів США., з них: прострочена заборгованість по поверненню кредиту 305,99 доларів США, залишок кредиту, який підлягає достроковому стягнення у сумі 1755 доларів США, поточна заборгованість по сплаті процентів у сумі 629,71 доларів США, пеня за порушення строків повернення кредиту за договором 10,39 доларів США та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом 382,49 доларів США. Постановою про закінчення виконавчого провадження №56641292 від 21.07.2022 року встановлено, що залишок заборгованості боржника сплачено та перераховано, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі. Вказував, що згідно розрахунку заборгованості в період з 12.03.2017 по 31.12.2019 року заборгованість у розмірі 3% річних за 1025 днів з суми боргу 56357,74 доларів США становить 4\~747,95 доларів США, в період з 01.01.2020 по 15.03.2020 року заборгованість у розмірі 3% річних за 75 днів з суми боргу 56357,74 доларів США становить 346,46 доларів США, в період 16.03.2020 по 17.06.2020 року заборгованість у розмірі 3% річних за 94 днів з суми боргу 21811,18 доларів США становить 168,05 доларів США, в період 18.06.2020 по 03.09.2020 року заборгованість в розмірі 3% річних за 78 днів з суми боргу 21810,54 доларів США становить 139,44 доларів США, в період 04.09.2020 по 31.12.2020 року заборгованість в розмірі 3% річних за 119 днів з суми боргу 21746,91 доларів США становить 212,12 доларів США, в період 01.01.2021 по 23.02.2022 року заборгованість в розмірі 3 % річних за 419 днів з суми боргу 21746,91 доларів США становить 748,93 доларів США.. Загальна заборгованість складає 6362,96 доларів США. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 6362,96 доларів США.. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3625,20 грн.. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 07.03.2024 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення передано на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.04.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що 27.12.2022 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Київського районного суду м. Полтави із абсолютно аналогічним за змістом позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми за час прострочення. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2023 року по справі №552/10009/22 було передано матеріали справи за підсудністю до Красноградського районного суду Харківської області. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 14.06.2023 року по справі №552/10009/22 було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2023 року по справі №552/10009/22 було залишено позовну заяву без руху. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 17.10.2023 року по справі №552/10009/22 було залишено позовну заяву без розгляду. Вказував, що 08 січня 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Красноградського районного суду Харківської області із абсолютно аналогічним за змістом позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми за час прострочення. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 12.01.2024 року по справі №626/178/24 було залишено позовну заяву без руху. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2024 року по справі №626/178/24 було залишено позовну заяву без розгляду. Посилався на те, що позивач подав 23.02.2024 року позов до відповідача про стягнення грошових коштів на підставі ст.625 ЦК України у розмірі 6362,96 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів на підставі ст.625 ЦК України з відповідача повинні бути задоволені частково та повинні обмежуватися трьома роками, які передували подачі цього позову,а саме період з 23.02.2021 року по 23.02.2022 року. Розрахунок заборгованості відповідача за вказаний період в межах строку позовної давності повинен виглядати наступним чином: в період з 23.02.2021 року по 23.02.2022 рік заборгованість у розмірі 3% річних за 365 днів з суми боргу 21746,91 доларів США становить 649,70 доларів США. Просив суд позовну заяву задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача 649,70 доларів США, до позовних вимог про стягнення коштів за період з 12.03.2017 року по 23.02.2021 року застосувати строк позовної давності та на цій підставі відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 12 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №382 К-Ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 70\~000 дол.США, кредит надається на строк з 12 лютого 2008 року по 11 лютого 2038 року. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.06.2015 року,справа №552/1599/15-ц, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 382-к-ф від 12 лютого\~\~ 2008 року в загальній сумі 56750,62 долари США (еквівалент 1227823,95 грн.), з них:\~ прострочена заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 305,99\~ доларів США, сума, що підлягає достроковому стягненню в розмірі 53667,04\~\~ доларів США, прострочена сплата відсотків в розмірі 1755 доларів США,\~ поточна заборгованість по сплаті процентів в сумі 629,71 доларів США, пеня за порушення строків повернення кредиту в розмірі 10,39\~ доларів США,\~ пеня за порушення строків сплати процентів в розмірі 382,49\~\~ доларів США. Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) Кузьміної В.С. від 21.07.2022 у виконавчого провадженні №57735586 з примусового виконання виконавчого листа №552/1599/15-ц від 21.10.2015 закінчено виконавче провадження у зв`язку з тим, що заборгованість за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження сплачено у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У контексті статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки\~стаття 625 ЦК України\~розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб. Положення\~статті 11 ЦК України\~передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених\~законом, а також угод, які не передбачені\~законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Тобто відповідно до положень\~статті 11 ЦК України\~рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі. За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами\~закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження\~\~\~№ 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому\~Основний Закон\~не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. У\~статті 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або\~законом\~чи іншим нормативно-правовим актом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України. Однак заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено в договорі, чинне законодавство не містить. З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта - єдиний законний платіжний засіб на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.\~Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці на тимчасово окупованій території України. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Подібний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження\~\~№ 14-134цс18), від 27 березня 2019 року у справі\~\~\~\~№ 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 757/6367/13-ц (провадження № 14-422цс18)\~від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16 (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій\~статті 625 ЦК України\~прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Отже, при розрахунку трьох процентів річних у даній справі має братися за основу розмір заборгованості, визначений в іноземній валюті. Такий висновок зроблено й у постановах\~\~Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). У постанові від\~04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Оскільки рішення суду від 22.06.2015 року справа №552/1599/15-ц відповідач своєчасно не виконала, внаслідок чого за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 року заборгованість у розмірі 3% річних за 1025 днів з суми боргу 56357,74 доларів США становить 4\~747,95 доларів США, в період з 01.01.2020 по 15.03.2020 року заборгованість у розмірі 3% річних за 75 днів з суми боргу 56357,74 доларів США становить 346,46 доларів США, в період 16.03.2020 по 17.06.2020 року заборгованість у розмірі 3% річних за 94 днів з суми боргу 21811,18 доларів США становить 168,05 доларів США, в період 18.06.2020 по 03.09.2020 року заборгованість в розмірі 3% річних за 78 днів з суми боргу 21810,54 доларів США становить 139,44 доларів США, в період 04.09.2020 по 31.12.2020 року заборгованість в розмірі 3% річних за 119 днів з суми боргу 21746,91 доларів США становить 212,12 доларів США, в період 01.01.2021 по 23.02.2022 року заборгованість в розмірі 3 % річних за 419 днів з суми боргу 21746,91 доларів США становить 748,93 доларів США.. Загальна заборгованість складає 6362,96 доларів США. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6362,96 доларів США. Вирішуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ч.1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із\~Законом України від 30.03.2020 № 540-IX\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України\~доповнено пунктом 12, який набрав чинності з 03.04.2020, яким встановлено,\~що під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 № 211\~установлено з 12.03.2020\~на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався та був скасований тільки з 1 липня 2023 року. Таким чином, загальний строк позовної давності на час звернення позивача до суду не сплив, оскільки був продовжений на строк дії карантину. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 3625,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved