Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований\~тим,\~що [INFO] \~помер батько\~позивача [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~крім іншого\~майна,\~увійшов житловий\~будинок з\~господарськими та\~побутовими будівлями\~і спорудами,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Смідинської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , та [PERSON] , як діти і дружина спадкодавця. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка в користь позивача. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень ч.8 ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1983 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] у якому постійно проживав і був зареєстрований. Вказаний будинок збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що він прийнятий в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належав спадкодавцю (а.с. 15, 38 на звороті). Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми спадкодавця, а [PERSON] - дружиною спадкодавця, померла [INFO] (а.с. 10, 12-13, 39). [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.с. 38 на звороті). Відповідач [PERSON] 24.02.2021 р. подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 36 на звороті). Дружина спадкодавця [PERSON] 03.03.2021 р. подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] (а.с. 40). За життя [PERSON] заповіту не складав, свідоцтво про право на спадщину на будинок, після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів та довідкою сільської ради (а.с. 34-35, 38 на звороті). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , як сини спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до зазначених положень матеріального права, виходячи із рівності часток спадкоємців за законом, та враховуючи, що в цій справі є три спадкоємці за законом першої черги, відповідач [PERSON] прийняв спадщину, дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] , то останньому належить 2/3 частки у спадковому майні. Постановою приватного нотаріуса від 07.12.2023 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частки в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] з підстав, шо право власності на нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 14). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 31-2021 до майна померлого [PERSON] (а.с. 36-49), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки земельних ділянок видані позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 2/3 частки вказаного спадкового майна.

Outcome: approved