Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 25000 грн з відповідною індексацією, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приблизно у 2016 році позивач познайомилась з відповідачем та після довготривалих стосунків [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Сімейне життя у сторін не склалося, а тому вони вирішили розірвати стосунки. Відповідач деякий час надавав матеріальну допомогу своїй дитині, надсилаючи грошові кошти позивачу, але дані платежі є нерегулярними, а суми грошових коштів, які надсилаються відповідачем на утримання дитини, є невеликими. Дитина знаходиться у активній фазі росту та потребує постійного фінансування для одягу, розвитку дитини в культурних, розумових і спортивних напрямах. Вказує, що відповідач має стабільний заробіток та може фінансово піклуватись про дитину. Наявність у власності відповідача значної кількості об`єктів нерухомого майна свідчить про високий рівень його доходів. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний та має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини у розмірі 25000 грн щомісячно. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано докази у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Альфа-Банк», АТ «А-Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ОТП Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», АТ «СЕНС БАНК», АТ «Акцент-Банк». 22 березня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача [PERSON] зазначає, що відповідач визнає позов частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але не погоджується із розміром аліментів та вважає, що сума аліментів повинна становити 2563 грн щомісяця, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач постійно надавав матеріальну допомогу позивачу на утримання спільної дитини та належним чином виконував свої батьківські обов`язки, у повному обсязі забезпечував всі потреби дитини, а саме купував продукти харчування, одяг, взуття, іграшки, сплачував за приватний дитячий садок, дитячі розважальні центри, тренування із придбанням необхідного інвентарю та організовував літній відпочинок. Крім того, відповідач перераховував грошові кошти позивачу на банківську карту. Відповідач ніколи не мав наміру не сплачувати або не виконувати свої батьківські обов`язки, однак згодом позивач почала перешкоджати відповідачу спілкуватися з дитиною. Вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами існування у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти на дитину у сумі 25000 грн щомісячно. Наразі відповідач офіційно не працевлаштований, не є фізичною особою-підприємцем та не є засновником юридичних осіб. Також позивач наводить перелік об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності відповідача, який частково не відповідає дійсності, а саме у власності відповідача є виключно три об`єкти нерухомого майна: однокімнатна квартира [ADDRESS] ; двокімнатна квартира [ADDRESS] , які були придбані відповідачем до народження дитини. Право власності на квартиру [ADDRESS] було оформлено на відповідача, але фактично вказана квартира є власністю матері відповідача, оскільки придбана за її грошові кошти. Таким чином, у відповідача відсутні витрати, що перевищують його заробіток і щодо яких не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи викладене, просила позовну заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2563 грн. 25 квітня 2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, у яких представник позивача [PERSON] зазначає, що платежі від відповідача є нерегулярними та такими, яких не вистачає для задоволення потреб дитини, яка перебуває на повному утриманні матері. Дитині на теперішній час вже є 6 років, а тому відповідач намагається зменшити розмір аліментів для того, щоб не брати участь у забезпеченні своєї дитини, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Позивач наголошує, що не забороняла відповідачу спілкуватися з донькою та робить все можливе для збереження гарних відносин між батьком та дитиною. Також відповідачем не доведено, що об`єкти нерухомості, які перебувають у його власності, не є додатковим джерелом його доходу. Вважає, що аліменти на дитину у розмірі 25000 грн є достатніми для щомісячного забезпечення дитини усім необхідним. Відповідачем не спростовано можливість сплачувати аліменти у розмірі 25000 грн, а наведені відповідачем аргументи та докази є такими, що не заслуговують на увагу. 30 квітня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення, у яких представник відповідача [PERSON] посилалася на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та зазначила, що визначений позивачем розмір аліментів у розмірі 25000 грн у кілька разів більше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнення такої суми аліментів можливо у випадку доведення достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про реальний розмір доходів відповідача, тому не можна стверджувати про їх достатність для сплати аліментів у зазначеному розмірі. У додаткових поясненнях, які надійшли на адресу суду 14 травня 2024 року, представник позивача [PERSON] зазначає, що позивачем доведено, що відповідач має змогу сплачувати саме такий розмір аліментів, який просить позивач у своїх позовних вимогах. Дослідивши виписку із банківських карток відповідача за період 18 березня 2023 року 16 березня 2024 року вбачається, що відповідач має стабільний заробіток, адже щомісячно отримує дохід на банківський рахунок у розмірі 50000 60000 грн, що підтверджує доводи позивача щодо достатності заробітку відповідача. Додатково зазначає, що за період квітня 2024 року відповідачем було направлено в якості аліментів на банківську картку позивача грошові кошти у загальному розмірі 28200 грн. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.10). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 3 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року встановлено, що інформація про доходи відповідача за вказаний період відсутня (а.с.42). Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06 березня 2024 року №10547/5/04-36-12-04-04, відповідач [PERSON] не ідентифікований серед платників податків самозайнятих осіб, що перебувають/перебували на обліку у податкових органах в межах Дніпропетровської області, не є засновником суб`єктів господарювання (а.с.62). Також встановлено, що у відповідача відсутні відкриті банківські рахунки в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «Ощадбанк», АТ «ПУМБ», АТ «СЕНС БАНК», АТ «Райффайзен Банк», АТ «А-БАНК», АТ «ОТП БАНК» (а.с.73, 75, 78, 80, 83, 117, 130). Відповідно до відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19 березня 2024 року, у відповідача наявні відкриті рахунки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та на картку відповідача у період з 18 березня 2023 року по 16 березня 2024 року надійшло 699139,62 грн, з яких 695960,54 грн складають витрати (а.с.119-128). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №370327255 від 18 березня 2024 року, відповідачу на праві власності належать квартира [ADDRESS] (розмір частки 1/1), квартира [ADDRESS] (розмір частки 1/1), квартира [ADDRESS] (розмір частки 1/1) (а.с.106-108). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3?) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров`я. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я; у відповідача відсутні інші діти та утриманці; відповідач в 2023 році став власником квартири [ADDRESS] та з 2017 року йому належать на праві власності квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] (а.с.106-108); наявність у відповідача відкритих рахунків в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та факт надходження на рахунок відповідача у період з 18 березня 2023 року по 16 березня 2024 року грошових коштів у розмірі 699139,62 грн, що в середньому на місяць складає 58261,64 грн (699139,62/12), з яких 695960,54 грн складають витрати (а.с.119-128). Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у сумі 25000 грн є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, враховуючи доведені позивачем\~витрати відповідача, будуть аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Доводи відповідача з приводу того, що він офіційно не працевлаштований, не є фізичною особою-підприємцем, не є засновником юридичних осіб та з приводу того, що право власності на квартиру [ADDRESS] було оформлено на відповідача, але фактично вказана квартира є власністю матері відповідача, оскільки придбана за її грошові кошти, висновків суду не спростовують. Належних, допустимих та достатніх доказів того, що вказана квартира повністю куплена за кошти матері відповідача суду не надано, а з наданого суду копії договору купівлі-продажу від 19 квітня 2023 року можливо встановити лише факт продажу квартири матері відповідача за 422000 грн (а.с.111-112). Вирішуючи дану справу, судом враховано відсутність відомостей щодо доходів відповідача, але й враховано наявність відомостей щодо його витрат. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial