Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Короткий зміст заяви. Заявник [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суд м.Чернівці із заявою про вставлення факту народження дитини [PERSON] , [INFO] в місті Балашиха, Московської області, Російської Федерації. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що вона, [PERSON] , [INFO] , є матір?ю [PERSON] , який народився [INFO] в м. Балашиха, Московської області, Російської Федерації. Посилається на те, що у зв?язку із тим, що вона проживала в м. Маріуполь, Донецької області і в період активних бойових дій 2022 року, на 7 місяці вагітності, її та чоловіка, який працював в м. Маріуполь в Державній службі надзвичайних ситуацій України у Донецькій області, примусово, після проходження фільтраційного табору, окупаційна влада вивезла на територію російської федерації. Стверджує, що тільки як випала змога, за допомогою волонтерів, вони змогли виїхати з російської федерації та знайшли тимчасовий захист в Польщі. Вказує, що внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Зазначає, що на території міста Маріуполь, Донецької області російська федерація здійснює ефективний контроль, на цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство російської федерації, тому документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров?я РФ, яка є неприйнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Позивачка стверджує, що встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини тa реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Просить встановити факт народження [PERSON] , який народився [INFO] в місті Балашиха, Московської області, Російської Федерації від батьків - мати [PERSON] , [INFO] , українка, батька - [PERSON] , [INFO] , українець. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.06.2024 року відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] , та в її інтересах представник на підставі довіреності [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлялися належним чином. Відомостей про поважність неявки до суду не надали. Представник заінтересованої особи: Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання також не з`явився. Однак до суду скерував письмові заперечення на заяву про встановлення факту народження. Мотивуючи свою позицію, вказували на те, що у [PERSON] дитина народилась [INFO] в пологовому будинку м. Балашиха, Московської області, російської федерації, де вона і використала своє юридичне право для реєстрації народження дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.07.2022. А тому, оскільки реєстрація народження дитини була проведена - відділом №2 у місті Балашиха Відділу ЗАГСУ Головного відділу ЗАГСУ Московської області, російська федерація, територія якої не підлягає під правовий режим тимчасового окупованої території, який визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», реєстрація народження дитини у громадянки [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] не може проводитись за нормами статті 317 ЦПК - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Просили закрити провадження у даній справі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 55 Конституції України\~визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Положеннями ст.4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зважає на наступне. Згідно п.5 ч.2\~ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, у відповідності до\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Як встановлено судом, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, заявниця [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, уродженкою м. Маріуполь, Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України Серії [NUMBER] від 24.12.2015 року (а.с.8-11). Згідно довідки №7726-5003327034 від 03.06.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою [ADDRESS] (а.с.12). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2022 року, [INFO] в пологовому будинку м. Балашиха, Московської області, російської федерації, народився [PERSON] (а.с.13-14). 03.04.2023 року на ім`я [PERSON] , [INFO] було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, номер паспорта [NUMBER] (а.с.15), а також, 14.06.2024 року присвоєно номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.16). Згідно довідки №7726-5003327050 від 03.06.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, малолітня дитина [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою [ADDRESS] . Зареєстроване місце проживання вказано [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки б/н від 17.04.2024 року, що видана КНП "Перинатальний центр м. Маріуполь", [PERSON] перебувала на обліку по вагітності станом на 02.02.2022 року на 16 тижні (а.с.20). Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це закріплено положеннями ч.7\~ст.19 ЦПК України. При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Правилами п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~унормовано, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом положень п.7 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При цьому положеннями\~ст.317 ЦПК України, передбачений порядок розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Таким чином, обов`язковою умовою для можливості розгляду в порядку окремого провадження заяви в порядку\~ст. 317 ЦПК України\~є смерть особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та неможливість реєстрації смерті повноважним органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Згідно зі\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права,\~Конституції\~та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Як вбачається із заяви [PERSON] , заявниця просить встановити факт народження сина [PERSON] , [INFO] , який народився в місті Балашиха, Московської області, Російської Федерації. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2022 року, [INFO] в пологовому будинку м. Балашиха, Московської області, російської федерації, народився [PERSON] (а.с.13-14). З огляду на викладене вище, подана [PERSON] заява не може бути розглянута в порядку\~ст.317 ЦПК України, оскільки народила сина заявниця не на тимчасово окупованій території України, а на території іншої держави. Статтею 2 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов?язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб?єктом цивільних прав та обов?язків. Відповідно до ч.1ст. 6 вказаного Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відносини, пов?язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів змін, їх поновленням та анулюванням регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон), «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N? 52/5, а також «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 N? 96/5 (далі - Правила). У відповідності до вимог ст. 144 Сімейного Кодексу України, батьки зобов?язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров?я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року N 267 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року N 90), у зв?язку із введенням воєнного стану на території України та з метою забезпечення функціонування сфери охорони здоров?я у воєнний період. На період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану медичні працівники закладів охорони здоров?я та фізичних осіб - підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - надавачі медичної допомоги), які надавали допомогу при пологах, здійснювали перший медичний огляд новонародженого або проводили перший медичний огляд породіллі після пологів, в тому числі поза закладом охорони здоров?я, без можливості подальшого транспортування породіллі та новонародженого до відповідного надавача медичної допомоги або за умови її відмови від такого транспортування в обставинах підвищеної загрози життю та здоров?ю, на кожний випадок народження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма N 103/), затверджене наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08 серпня 2006 року N 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024. За умови відсутності можливості заповнення медичним працівником Медичного свідоцтва про народження (форма N 103/0) медичний працівник зобов?язаний на кожний випадок народження живої дитини виписати довідку довільної форми в двох примірниках без проставляння печатки, яка обов?язково повинна містити відомості щодо: найменування надавача медичних послуг; прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) медичного працівника; прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) жінки, яка народила дитину; дату народження (число, місяць, рік) та стать новонародженого; назва населеного пункту в якому видана довідка; місце народження дитини (за інформацією, що надається жінкою, яка народила дитину, у разі коли місце видачі довідки не збігається із фактичним місцем народження); підпис медичного працівника; дата видачі довідки. Довідка виписана відповідно пункту 2 цього наказу в період дії воєнного стану вважається документом, що підтверджує факт народження дитини та прирівнюється до заповненого Медичного свідоцтва про народження (форма N 103/0). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Оскільки, реєстрація народження дитини була проведена - відділом № [NUMBER] у місті Балашиха Відділу ЗАГСУ Головного відділу ЗАГСУ Московської області, російська федерація, територія якої не підлягає під правовий режим тимчасового окупованої території, який визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», реєстрація народження дитини у громадянки [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] не може проводитись за нормами статті 317 ЦПК - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Таким чином, із вищезазначеного можна зробити висновок, що факт народження [PERSON] підтверджено документально, тому відсутні передбачені законом підстави для його встановлення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed