Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 09.02.2019 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Подружнє життя у сторін не склалося через несумісність характерів, шлюбні стосунки фактично припинено, з 2022 року сторони проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Ухвалою судді від 20.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.02.2019 Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00044883954 (актовий запис № 3) (а.с. 4). Від шлюбу у подружжя є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00044885021 (а.с. 5). Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь між сторонами шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення неможливо, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». З огляду на те, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд,

Outcome: approved