Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Представник позивача Саєнко О.М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ ««Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що 04.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичем вчинено\~виконавчий напис\~№5715,\~згідно з\~яким з\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Росвен\~Інвест Україна»\~стягнута сума 34400,85 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчук Павлом Васильовичем 28.08.2021 року було відкрите виконавче провадження №66631743 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 34400,85 грн. Про існування зазначеного виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження позивач дізнався після надходження повідомлення до мобільного додатку «Дія», що стосувалося примусового виконання виконавчого провадження. При цьому, будь-яких кредитних, фінансових відносин між позивачем та відповідачем не існує взагалі, про існування та розмір заборгованості відповідач його не інформував, будь-яких документів на згоду про розмір заборгованості позивач не підписував. Так, за допомогою мобільного застосунку «Дія» вдалося отримати постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник позивача вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини, а відтак має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, яким чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, вказує на відсутність нотаріального посвідченого кредитного договору між сторонами. Таким чином, просить визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати з оплати судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивача, на задоволенні позову наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи:приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Бригіда\~Володимир Олександрович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Донецької області\~Григорчук Павло\~Васильович в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням представником відповіда відзиву на позов, ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача, згідно із ст.ст.280-281 ЦПК України у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України при неявці в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено такі обставини. 04.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичем вчинено\~виконавчий напис\~№ 5715,\~згідно з\~яким з\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Росвен\~Інвест Україна»\~стягнута сума 34400,85 грн. З виконавчого напису вбачається, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором №005-04020-140113 від 14.01.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27.04.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.04.2018 по 17.04.2021. Сума заборгованості становить 34050,85 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчук Павлом Васильовичем 28.08.2021 року було відкрите виконавче провадження № 66631743 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 34400,85 грн. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. №5715, вчинений 04.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі №826/20084/14. При цьому, відсутня копію кредитного договору №005-04020-140113 від 14.01.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , не має підтвердження того, що він був нотаріально посвідчений, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 р. по справі №158/2157/17. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн. Згідно з ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, за змістом ч. 4\~ст.137\~ЦПК\~України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 5\~статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторона відповідача не заперечувала стосовно вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню не в повному обсязі. Відповідно до наданого договору про надання правової допомоги №47 від 29.04.2024, попереднього (орієнтовного) розрахунку послуг адвоката (додаток до договору), платіжної квитанції №44 від 15.05.2024, позивачем сплачено адвокату 4000,00 грн. за такі види професійної правничої допомоги: надання консультації; аналіз документів; збір доказів; підготовка процесуальних документів (позовна заява, заява про забезпечення позову); представництво інтересів клієнта в судових засіданнях. З урахуванням того, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача\~ на користь позивача\~ судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді в розмірі 4000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у 1453,44 грн. (968,96 грн. за подання до суду позову та 484,48 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved