Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №501293137 від 01.02.2021 року, що становить 44988,88 та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 01.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501293137. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 22.01.2023 р. за договором кредиту, яка складає 44988,88 грн. Представником відповідача адвокатом Селезень С.В. подано письмові пояснення по справі, в яких остання зазначає, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачці [PERSON] досудової вимоги від 12.04.2023 року та отримання нею цієї вимоги, посилалась на положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі N 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19). Крім того, представник відповідача вказала, що з позовної заяви, а також доказів, які додані до неї вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання відповідачу кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн. Аналізуючи таке формулювання позивача, вбачається, що оферта №501293137 від 01.02.2021 на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняття «кредитний договір», що за своєю суттю, формою та змістом є категорично різними документами. Так, жодними належними та допустимими доказами також не підтверджується надання банком грошових коштів позичальнику в сумі 33865,35, хоча, як вбачається з оферти на укладання угоди про надання кредиту №501293137, грошові кошти в сумі грн. повинні були бути видані на рахунок [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів в сумі 33865,35 від платника Позивача до отримувача [PERSON] про надання кредиту за кредитним договором №501293137 від 01 лютого 2021 року. В матеріалах позовної заяви міститься розрахунок заборгованості за кредитом про погашення кредиту за договором №501293137, від 01 лютого 2021 року, з яких вбачається, що [PERSON] сплачувала грошові кошти на рахунок банку проте, це не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту. У зв`язку із вище викладеним, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача адвокат Селезень С.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду заяв не подавали. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представником відповідача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 01.02.2021 року [PERSON] надала АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») оферту на укладення угоди про надання кредиту №501293137 на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між [PERSON] та Банком. Відповідно умов оферти, сума кредиту 33865,35 грн., процентна ставка 21,99% річних, строк 60 міс. Кредит надається для особистих потреб. В оферті зазначено, що підписуючи цей документ електронним підписом, [PERSON] свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. У цей же день, АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту, шляхом надання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №501293137. Відповідно до п.3 умов акцепту, кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір 33865,35000,00 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок. Крім того, [PERSON] підписана анкета-заява, якою [PERSON] підтвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та АТ « Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Встановивши, що банком надано відповідь (акцепт) на пропозицію відповідачки (оферту) на умовах, які зазначені в цій оферті, суд вважає, що таким чином, сторонами у розумінні ст. 643 ЦК України було укладено договір про надання кредиту, а саме договір споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Відповідно до виписки АТ «Альфа-Банк» по особовим рахункам з 23.04.2013 року по 22.01.2023 року вбачається, що за кредитним договором № 631152297на дату надання кредиту 23.04.2019 р., кредитний ліміт становив 25000,00 грн., станом на 22.01.2023 року сума заборгованості складає 53312,57 (а.с.58-68). Із вказаної виписки також вбачається, що відповідач використовувала надані їй кредитні кошти та частково повертала отримані кошти. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц виклав позицію, з якої вбачається, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що сплата [PERSON] грошових коштів на рахунок банку не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту та в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів в сумі 33865,35 від платника Позивача до отримувача [PERSON] про надання кредиту за кредитним договором №501293137 від 01 лютого 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком станом на 22.01.2023 р. в розмірі 4988,88 грн. Суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо того, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу [PERSON] досудової вимоги від 12.04.2023 року та отримання нею цієї вимоги, виходячи з наступного. Так, з метою досудового, добровільного врегулювання спору 12.04.2023 АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій [PERSON] було повідомлено про стан заборгованості за кредитним договором №50129337 від 01.02.2021, що становить 44988,88 грн., яка повернута відділенням поштового зв`язку на адресу позивача. Вказана вимога відповідачем проігнорована в повному обсязі, заборгованість за кредитом не сплачена. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до змісту ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту не виконала, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved