Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/4 частку домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частки домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] . Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», вбиральні літ.«І», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», вбиральні літ.«І», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. \~ \~ \~ \~Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/4 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 житлового будинку літ.«А-І», 1/4 веранди літ.«а», 1/4 ганку літ.«а1», 1/4 літньої кухні літ.«Б», 1/4 літньої кухні літ.«В», 1/4 гаража літ.«Г», 1/4 сарая літ.«Д», 1/4 сарая літ.«Е», 1/4 сарая літ.«Ж», 1/4 сарая літ.«З», 1/4 вбиральні літ.«І», 1/4 воріт з хвірткою під № 1, 1/4 огорожі під № 2, 1/4 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 03.03.2010 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Череської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 3-20. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 20.03.2024 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 43/2024. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчать їх належним чином засвідчені заяви. Взагалом [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/4 як її частка у майні колишнього колгоспного двору, 1/4 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] та 2/4 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Статтею 1216\~ЦК України\~визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved