Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій він просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передати дітей органу опіки та піклування Радомишльської міської ради для подальшого влаштування, а також стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2000 грн. для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі вихованням та захистом прав, інтересів своїх малолітніх дітей не займаються, відповідної медичної, психологічної допомоги не надають, виконувати свої батьківські обов`язки наміру не мають, як і не виконували їх упродовж останнього часу, а навпаки, створювали небезпечне середовище для своїх малолітніх дітей, яке загрожувало їх життю, здоров`ю. Ухвалою судді від 08.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 106). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що хоче повернути дітей та в подальшому виправиться. При цьому, [PERSON] не заперечувала щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей. На запитання суду чи з моменту відкриття провадження у даній справі відповідач [PERSON] створила належні умови для виховання та проживання її малолітніх дітей, остання відповіла, що ще цього не зробила, але буде усувати недоліки аби повернути дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7, 8, 9, 10). Окрім того, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а відомості про батька цих дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11, 12-13, 14, 15-16). Діти відповідачки [PERSON] проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 72). З актів обстеження умов проживання неповнолітньої дитини вбачається, що [PERSON] , яка є матір`ю трьох малолітніх дітей не виконує батьківські обов`язки, а саме не створює належних умов проживання та утримання, виховання та розвитку дітей. Діти не забезпечені речами першої необхідності, продукти харчування та засоби гігієни відсутні (а.с. 46, 54). [PERSON] неодноразово було попереджено про відповідальність за недотримання прав неповнолітніх згідно із законодавством України (а.с. 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 117). 27.01.2015 [PERSON] було попереджено про відповідальність за недотримання прав неповнолітніх згідно із законодавством України (а.с. 62). Протягом всього терміну перебування родини на обліку працівниками служби у справах дітей з батьками велась роз`яснювальна робота щодо відповідальності за недотримання прав неповнолітніх згідно із законодавством України (а.с. 63, 64, 65, 66, 67). Крім цього, матір малолітніх дітей притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24, 25). З матеріалів справи встановлено, що КУ «Центр надання соціальних послуг» було здійснено оцінки потреб сім`ї [PERSON] та з`ясовано, що будинок, де проживає остання з дітьми потребує ремонту, санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, зі слів мами продукти харчування в обмеженій кількості (а.с. 26-45). Умови проживання відповідача [PERSON] обстежувались комісією неодноразово та встановлено, що діти сторін перебувають в антисанітарних умовах, не створених належних умов проживання та утримання, виховання та розвитку дітей. Діти не забезпечені речами першої необхідності, продукти харчування та засоби гігієни відсутні (а.с. 46-54). Староста Осичківського старостинського округу Радомишльської міської ради [PERSON] та головний лікар КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Радомишльської міської ради Житомирської області [PERSON] неодноразово звертались до служби у справах дітей із листами, в яких повідомляли, що сім`я [PERSON] проживає в умовах, які не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, діти не забезпечені достатньою кількістю продуктів харчування. Зазначені умови є загрозою для життя та здоров`я дітей (а.с. 68, 69, 70, 71) Відповідно до витягів з протоколу № 6 від 29.06.2022 засідання комісії з питань захисту прав дитини Радомишльської міської ради Житомирської області з питання «Щодо взяття під соціальний супровід сім`ї громадянки [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] та має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », вбачається, що вказана комісія вважає за доцільне взяти під соціальний супровід терміном 6 місяців сім`ю [PERSON] з метою надання повного комплексу соціальних послуг, спрямованих на формування навичок відповідального батьківства, планування бюджету, ведення домашнього господарства, покращення соціально-побутових умов (а.с. 21). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Радомишльської міської ради від 07.12.2022 поставлено малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків (а.с. 19). З характеристик наданих виконавчим комітетом Потіївської сільської ради відносно відповідача [PERSON] встановлено, що останній за місцем проживання характеризується негативно, не працює, живе за рахунок тимчасових підробітків, зловживає алкоголем, тривалий час проживав разом з співмешканкою [PERSON] (а.с. 73). Як вбачається з характеристик, виданих Осиківським ліцеєм, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навчаються у вказаному ліцеї, матір дітей не може забезпечити належних побутових умов проживання і виховання дітей, вимог санітарної гігієни. [PERSON] часто приходить до школи неакуратний, брудний. Батько [PERSON] участі у навчанні та вихованні дітей не бере (а.с. 74-80). Відповідно до матеріалів справи [PERSON] перебуває на обліку в Житомирське РУПСЗН Радомишльське відділення та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомогу як особа з інвалідністю 3 групи, допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей (а.с. 23, 81 зворот - 83, 85-86). До того ж встановлено, що відповідач [PERSON] на обліку у відділі допомог компенсацій та субсидій не перебуває і ніяких видів допомог не отримує (а.с. 84). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Радомишльської міської ради Житомирської області від 20.11.2023 та письмового висновку виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав, встановлено, що комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 88-90, 91-94). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. В судовому засіданні відповідачі не надали жодного доказу щодо недоцільності позбавлення їх батьківських прав та відсутності їх вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню малолітніх дітей, тому суд вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх батьківських обов`язків. З огляду на наведене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками стосовно своїх малолітніх дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечують необхідним вихованням, навчанням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідачів належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вони мають право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. В силу вимог ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» на державу в особі її органів покладено обов`язок влаштування дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування на усиновлення або влаштовані на виховання в сім`ї громадян (під опіку чи піклування, в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу), у будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки-інтернати. Відповідно до ч. 3 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність передання малолітніх дітей відповідачів для подальшого влаштування до Органу опіки та піклування Радомишльської міської ради Житомирської області. Крім того, у відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України передбачено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача, визначається судом. При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у єдиній твердій грошовій сумі на кожну дитину окремо, щомісячно, для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави по 2147,20 грн. судового збору.

Outcome: approved