Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав посилаючись на те, що остання не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям, навчанням, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не спілкується із ним. Крім того, просить стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по одній четвертій частині від усіх видів її заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на місяць до його повноліття. В судовому засіданні позивач допитаний як свідок дав показання, що з травня 2021 року він із відповідачем разом не проживають. Після того, як вони розірвали шлюб колишня дружина приходила до сина по два рази на місяць. Десь за цілий рік вона приходила всього 15 разів. Однак вже приблизно як два останні роки відповідач знаходиться за кордоном, дзвонить десь раз в два місяці. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, пояснила, що на розгляді служби у справах дітей перебувала заява позивача про позбавлення батьківських прав відповідача. Вона особисто розмовляла по телефону з [PERSON] , та остання повідомила, що на засідання не приїде, бо перебуває за кордоном та живе у сестри, де доглядає за своєю дитиною та дитиною сестри. [PERSON] підтвердила факт, що вона не займається вихованням сина позивача і не допомагає фінансово. Свідок [PERSON] суду дала показання, що вона є матір`ю позивача. ЇЇ онук з дев`яти місяців проживає разом із її сином. Колишня невістка зараз проживає у Польщі, сином займається позивач, виховує його. Відповідача вона не бачила з травня 2021 року. Свідок [PERSON] суду дав показання, що він є сусідом позивача. Йому відомо, що [PERSON] виховує позивач, колишню дружину останнього він не бачив близько двох років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що вона є сусідкою позивача. Відповідача вона не бачила близько чотирьох років назад. Їй відомо, що сина виховує позивач та його мати. Свідок [PERSON] суду дав показання, що він [PERSON] бачив десь близько двох років назад, сина виховує позивач та його мати. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом із сином спільно не проживає тривалий час, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не займається його вихованням, не надає жодної матеріальної допомоги, що підтверджується показаннями свідків. Згідно рішення виконавчого комітету Магалської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №329 від 13.12.2023 року було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, в тому числі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 6 вказано статті передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно абзацу першого п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно власної дитини, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Крім того, підлягає задоволенню вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Стан здоров`я і матеріальне становище відповідача дозволяють їй сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, оскільки доказів протилежного суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частці з усіх видів його заробітку починаючи з 16.01.2024 року. На підставі ст.ст.164, 180-184, 243, 244 СК України, суд

Outcome: approved