Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] 21 лютого 2024 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 1994 року. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11 серпня 1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Більше п`яти років у них формальні стосунки. Через зловживання відповідачем алкогольними напоями, між ними періодично виникали сварки і в цей період почастішали випадки психологічного насильства відносно неї зі сторони відповідача. Більше п`яти років вони рідко спілкуються, живуть у різних кімнатах, як чужі люди, спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть. Проявами неповаги та психологічного насильства зі сторони відповідача до неї, позивачки, відсутність спільних інтересів та спілкування призвели до безповоротного розладу подружніх стосунків та унеможливлюють існування їхньої сім`ї. Вони обоє визнають, що збереження сім`ї є недоцільним та неможливим, шлюб носить формальний характер. Згідно \~ ухвали\~ \~судді \~ \~Тячівського \~ районного\~суду Закарпатської\~області від\~25 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15 травня 2024 року та було відкладено на 25 червня 2024 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 1994 року, від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 4, 6, 7). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 2, 3). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved