Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі по тексту АТ «А-БАНК») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 45746,48 грн., а також судовий збір. На обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2020 року [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг з АТ «А-БАНК» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, що укладений між ним та АТ «А-БАНК», в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, станом на 25.04.2024 року за відповідачем по укладеному з АТ «А-БАНК» кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 45746,48 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 26116,97 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 19629,51 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав АТ «А-БАНК» У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, у встановлений законом строк надав відзив, з якого вбачається, що позовні вимоги визнає частково щодо заборгованості за тілом кредиту. Так, [PERSON] дійсно приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг, однак працівником банку їй не було доведено до відома, що Анкета -заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг є договором кредитування. При цьому, Анкета -заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта», який не містить підпису [PERSON] , видані у різні дні і місяці. Відповідач вказує на те, що не була ознайомлена з умовами кредитування, що суперечить доводам позивача у цій частині. На її мобільний номер не надходили дзвінки від банку щодо доведення усіх умов кредитування, що могло б вважатися електронним підписом боржника щодо ознайомлення з умовами кредитування. З урахуванням викладеного просив задовольнити позов частково, розділивши тіло кредитного ліміту на рівні частини 1500, 00 грн на місяць, а також покласти судові витрати на позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.06.2020 року [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг, підписавши анкету - заяву. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Зазначена вище анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом. Анкета-заява містить текст про ознайомлення споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Долучений до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщений на сайті\~https://a-bank.com.ua/terms, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, передбачених договором, станом на 25.04.2024 року за відповідачем по укладеному з АТ «А-БАНК» кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 45746,48 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 26116,97 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 19629,51 грн. Суд не може в повному обсязі погодитися з такими розрахунками, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на укладення ними кредитного договору від 12.12.2020 року, згідно якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, АТ «Акцент-Банк» не надало суду доказів досягнення згоди з відповідачем усіх істотних умов кредитного договору. АТ «Акцент-Банк» обґрунтувало свої позовні вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.06.2020 року; витягом із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена»; паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», розрахунком заборгованості за договором від 12.12.2020 року. Проте, вказані документи не містять підпису [PERSON] Копія анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку містить лише його анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний працівником АТ «Акцент-Банк» і [PERSON] шляхом підтвердження дзвінком із телефонного номера, не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності у заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком витяг із Умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена» і паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права, а не як посилався апелянт на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20. Але, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 26116,97 грн. підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги не доведені, тому не можуть бути задоволені. Щодо прохання відповідача про розділення тіла кредитного ліміту на рівні частини 1500, 00 грн на місяць, вихожу з такого. Згідно ч. 1ст. 435\~ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Відповідно до п.2 ч.4ст.435\~ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Відповідно до ч.3\~ст.435\~ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом. Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження. Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку. Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до вимог ч.5\~ст.435\~ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці. Відповідно до Рішення Конституційного суду України 5-рп/2013 від 26.06.2013, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Разом з цим, відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача (позивача) у справі. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1728,99 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial