Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

20\~травня 2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~позивача до\~суду надійшла\~позовна заява\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 09\~серпня 2021\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та відповідач\~уклали кредитний\~договір №\~237548407\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису.\~Відповідно до\~п.\~1.1.\~договору,\~кредитодавець зобов`язується\~надати позичальникові\~кредит у\~вигляді кредитної\~лінії,\~в розмірі\~кредитного ліміту\~на суму\~8500\~грн на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом\~відповідно до\~умов,\~зазначених у\~цьому договорі,\~додатках до\~нього та\~правилах надання\~грошових коштів\~у позику. Відразу після\~вчинених дій\~відповідача,\~09\~серпня 2021\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перерахувало грошові\~кошти в\~сумі 8500\~грн на\~його банківську\~карту №\~ [NUMBER] \~що свідчить\~про те,\~що відповідач\~прийняв пропозицію\~кредитодавця \~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога». Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 237548407 від 09.08.2021 становить 27484,00 грн, яка складається із заборгованості по кредиту 8500,00 грн та заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом 18984,00 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди №19, № 26, №27, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 152 від 21.09.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16340,50 грн. 05\~серпня 2020\~року між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~укладено договір\~факторингу №\~05/0820-01\~та ряд\~додаткових угод:\~№2\~від 03.08.2021\~року та\~№3\~від 30.12.2022\~року,\~якими продовжено\~строк дії\~договору факторингу\~до 30.12.2024\~року включно,\~всі інші\~умови залишились\~без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27484,00 грн. 06\~жовтня 2023\~року ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» та\~позивач уклали\~договір факторингу\~№02/06102023,\~відповідно до\~умов якого\~позивачу було\~відступлено право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором. За цим\~договором фактор\~зобов`язується передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~клієнта за\~плату,\~а клієнт\~відступити факторові\~право грошової\~вимоги,\~строк виконання\~зобов`язань за\~якою настав\~або виникне\~в майбутньому\~до третіх\~осіб \~боржників,\~включаючи суму\~основного зобов`язання,\~плату за\~позикою (проценти\~за користування\~позикою та\~проценти на\~прострочену позику),\~пеню за\~порушення грошових\~зобов`язань та\~інші платежі,\~право на\~одержання яких\~належить клієнту. Відповідно до\~акту прийому-передачі\~реєстру боржників\~за договором\~факторингу №\~02/06102023\~від 06\~жовтня 2023\~року від\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~до позивача\~перейшло право\~вимоги до\~відповідача на\~загальну суму\~27484,00\~грн. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 237548407 від 09 серпня 2021 року перейшло до позивача ТОВ «Юніт капітал», що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 27484,00 грн. Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за кредитним договором № 237548407 від 09.08.2021 року, а саме 01.03.2024 року відправив лист-повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 237548407 від 09 серпня 2021 року у розмірі 27484,00 грн, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, клопотання представника позивача [PERSON] задоволено та витребувано в АТ «Таскомбанк» первинні документи бухгалтерського обліку. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 09 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , витребувано в АТ «Таскомбанк» та АТ КБ «ПриватБанк» первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] . Розгляд справи відкладено на 10 червня 2024 року. 06 червня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшли додаткові пояснення щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката та щодо отримання первинних документів бухгалтерського обліку від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також до пояснень долучив докази на підтвердження понесених судових витрат (а.с. 160-172). Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 10 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 02 липня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей про вручення йому судової повістки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 154 на звороті). Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання, у якому просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 12). Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 179). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 237548407 (далі Договір) (а.с. 19-24). Положеннями п. 4.4 та п. 4.15 Договору передбачено, що цей договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка вінансова допомога» вбачається, що [PERSON] 09 серпня 2021 року на номер телефону [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор MNV2RR67 для підтвердження поданої заявки на кредит, договір № 237548407 від 09.08.2021 року, згідно якого сума кредиту 8500,00 грн, строк кредитування 11 днів, процентна ставка 1,70% в день (а.с. 36). Таким чином, позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) MNV2RR67, який був надісланий на вказаний ним номер телефону, про що свідчить п. 4.4 договору позики, реквізити та підписи сторін. Предметом договору\~кредитної лінії\~№ 23754807\~від 09.08.2021\~року є\~надання товариством\~позичальнику кредиту\~у вигляді\~кредитної лінії\~в розмірі\~кредитного ліміту\~на суму\~8500\~грн,\~згідно з\~п.1.7.\~строком на\~11\~днів,\~відповідно до\~п.1.9.1.\~з дисконтною\~процентною ставкою\~1,7\~%\~від суми\~кредиту за\~кожний день\~користування ним.\~За умови\~продовження строку\~дисконтного періоду\~нарахування відсотків\~здійснюється за\~індивідуальною процентною\~ставкою 1,47\~відсотків в\~день від\~суми кредиту.\~У випадку\~користування кредитом\~понад строк,\~встановлений п.\~1.2.\~договору,\~умови щодо\~нарахування процентів\~за дисконтною\~процентною ставкою\~скасовуються і\~до взаємовідносин\~між сторонами\~застосовується базова\~процентна ставка\~в розмірі\~1,70\~відсотків від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~кредитом.\~Згідно п.\~1.12.,\~сторони погодили,\~що факт\~користування позичальником\~сумою наданого\~кредиту після\~закінчення дисконтного\~періоду блокує\~можливість отримання\~позичальником нових\~траншів за\~договором та\~є відкладальною\~обставиною,\~в розумінні\~ст.\~212\~Цивільного кодексу\~України,\~яка має\~наслідком продовження\~строку дії\~кредитної лінії\~(продовження\~загального строку\~дії договору)\~на наступних\~умовах, зобов`язання\~щодо повернення\~основної суми\~кредиту переносяться\~на наступний\~день після\~закінчення дисконтного\~періоду,\~однак при\~не надходженні\~платежу зобов`язання\~позичальника по\~оплаті основної\~суми кредиту\~знову відкладається\~кожен раз\~на один\~календарний день,\~але не\~більше ніж\~на 90\~календарних днів\~від дати\~закінчення дисконтного\~періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Також до договору долучено Правила та Паспорт споживчого кредиту, що його невід`ємною частиною (а.с 25-27, 28-34). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у розмірі 8500,00 грн на умовах, передбачених договором. Зарахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , який зазначений [PERSON] в заявці на отримання кредиту, підтверджується виписками, наданами АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Таскомбанк» на виконання ухвали суду від 09 травня 2024 року (а.с. 157 на звороті, 171-172, 177). Згідно розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] на виконання умов договору було сплачено 31.08.2021 лише 5,00 грн, внаслідок чого станом на 21 вересня 2021 року у нього виникла заборгованість у розмірі 16340,50 грн, з яких 8500,00 грн тіло кредиту, 7840,50 грн проценти (а.с. 75). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходить ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги (а.с. 53-56). В подальшому між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено ряд додаткових угод, згідно яких сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору, востаннє до 31 грудня 2022 року включно, а саме: 28 листопада 2019 року укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, 31 грудня 2021 року укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с. 61,62-71, 72). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 152 від 21.09.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за договором №237548407 від 09.08.2021 року на загальну суму 16340,50 грн, з яких 8500,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 7840,50 грн заборгованість по відсотках (а.с. 73-74). Починаючи з 22 вересня 2021 року по 17 листопада 2021 року, відповідно до п. 1.12.1 умов договору кредитної лінії № 237548407 від 09 серпня 2021 року, ТОВ «Таліон плюс» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 2,30%, оскільки [PERSON] і надалі не сплачував заборгованість. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Таліон плюс», згідно якого заборгованість становить 27484,00 грн, з яких 8500 грн тіло кредиту, 18984 грн відсотки (а.с. 87). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» за плату права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 76-78). В подальшому між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено ряд додаткових угод, згідно яких сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору, востаннє до 30 грудня 2024 року включно, а саме: 03 серпня 2021 року укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, 30 грудня 2022 року укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а.с. 83, 84). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року підписаного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання договору факторингу № 05/0820-01, укладеного між ними, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] за договором №237548407 від 09.08.2021 року на загальну суму 27484 грн, з яких 8500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 18984 грн заборгованість по відсотках (а.с. 85-86 ). 06 жовтня 2023 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №02/06102023, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» зобов`язується за плату відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 88-91). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №02/06102023 від 06 жовтня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло реєстр боржників (а.с. 95). Із витягу Реєстру боржників від 06 жовтня 2023 року до договору факторингу №02/06102023 від 06 жовтня 2023 року, вбачається, що у [PERSON] згідно договору позики № 237548407 сума заборгованості становить 27484 грн, з яких 8500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 18984 грн заборгованість по відсотках (а.с. 93-94). Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані кошти в строк, передбачений договором кредитної лінії № 237548407. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначалося вище, позикодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, однак, в порушення положень договору позики та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами, наданими йому кредитором, не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору щодо повернення отриманих коштів та не сплатив проценти за користування коштами, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість за вищезазначеним правочином. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості, які здійснені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказані розрахунки суд приймає до уваги як належні та допустимі докази. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідач будь яких доказів не надав. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір боргу відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 237548407 від 09 серпня 2021 року у сумі 27484,00 грн, з яких: 8500,00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 18984,00 грн заборгованість по відсотках. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача\~ [PERSON] \~до матеріалів\~справи долучено\~договір про\~надання правничої\~допомоги №22/02/24-02\~від 22\~лютого 2024\~року,\~укладений між\~адвокатським бюро\~«Тараненко та\~партнери» та\~ТОВ «Юніт\~Капітал»;\~додаткову угоду до договору надання правничої допомоги №22/02/24-02 від 20 травня 2024 року; акт прийому передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 22/02/2024-02 від 22.02.2024), з якого вбачаються перелік наданих правових та юридичних послуг, кількість годин та вартість послуг, а саме: складання позовної заяви, 2 год., 3000 грн; вивчення матеріалів справи, 1 год. 500 грн; надання усної консультації, 1 год., 500 грн; підготовка адвокатського запиту про зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника, 1 год., 500 грн; підготовка клопотання про витребування інформації щодо перерахування/зарахування коштів на картковий рахунок боржника, 1 год., 500 грн, а всього 5000 грн. Також у матеріалах справи містяться копія ордера серії АА №1411756, копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956, видані [PERSON] (а.с. 47, 48). Будь-яких заяв, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано, що відповідно до приписів ч.5 ст.137 ЦПК України унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved