Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

В березні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно з дня предявлення позову до суду. На обґрунтування позову послалась на те, що сторони мають спільну дитину сина - [PERSON] , [INFO] . Фактично позивач з відповідачем не спілкуються, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. На сьогоднішній день сторони в шлюбі не перебувають, що підтверджується заочним рішенням суду у справі № 754/3016/23. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем досягнуто не було, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, будь-які спроби переговорів з відповідачем стосовно вирішення цього питання не призводять ні до яких результатів, внаслідок чого позивач змушена вирішувати питання в судовому порядку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не зявилась, наадресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надсилав, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, які не заперечувались відповідачем - сторони мають спільну дитину сина - [PERSON] , [INFO] . Фактично позивач з відповідачем не спілкуються, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. На сьогоднішній день сторони в шлюбі не перебувають, що підтверджується заочним рішенням суду у справі № 754/3016/23. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем досягнуто не було, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, будь-які спроби переговорів з відповідачем стосовно вирішення цього питання не призводять ні до яких результатів, внаслідок чого позивач змушена вирішувати питання в судовому порядку. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дітини підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved