Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору водій відповідача (КП «ОМЕТ») [PERSON] про відшкодування шкоди, що заподіяна в результаті ДТП В обгрунтування позову позивач вказує, що 3 листопада 2022 року о 18:00 в м. Одеса, на вул. Миколи Боровського, 37 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Водій, [PERSON] , який є працівником відповідача, допустив порушення Правил дорожнього руху. Тролейбус БКМ-3 21 під його управлінням зіткнувся з транспортним засобом, який належить позивачу на праві приватної власності (Opel, д.н.з. [NUMBER] ). Це призвело до матеріальних збитків для позивача. Вина водія [PERSON] підтверджується копією постанови від 17.01.2023 р. Малиновського районного суду м. Одеса (провадження № 3/521/1538/23). Документ також підтверджує факт трудових відносин водія з відповідачем та порушення Правил дорожнього руху. Збитки, заподіяні позивачу, складаються з суми матеріального збитку (51371,00 грн.) та витрат на визначення розміру збитків (3000,00 грн.). Загальна сума збитків становить 54371,00 грн. (додаються копія звіту від 14.11.2022 року та квитанція про надання послуг). Позивач написав листа від 14 лютого 2023 року відповідачу щодо відшкодування завданої шкоди. Однак відповідь не надійшла, а кошти не були сплачені. Тому позивач подав позов до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 17.05.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про призначення експертизи якою визначити розмір матеріального збитку, завданого автомобілю OPEL державний номер [NUMBER] в результаті ДТП. Також 17.05.2023 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач вказує, що Звіт № 2/11-А про оцінку автомобіля OPEL державний номер [NUMBER] наданий позивачем є неналежним доказом так як оцінка проводилась без участі та повідомлення КП «ОМЕТ». Таким чином позовні вимоги в частині розміру завданої шкоди позивачем не доведено. 18.05.2023 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи по справі. Також від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому позивач звернув увагу на долучену до матеріалів справи копії заяви від 08.11.2022 року про виклик відповідача на огляд автомобіля яка, на думку позивача, спростовує позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву. 13.06.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Ухвалою суду від 14.06.2023 року вирішено призначити по справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору водій відповідача (КП «ОМЕТ») [PERSON] про відшкодування шкоди, що заподіяна в результаті ДТП судову авто товарознавчу експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: Визначити розмір матеріального збитку, завданого автомобілю OPEL, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ., в результаті ДТП Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 2) надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/6036/23. Оплату вартості проведення експертизи покласти на Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс». 21 серпня 2023 року на адресу суду повернуто матеріали справи разом з клопотанням про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року вирішено відновити провадження у справі. Ухвалою суду від 27.11.2023 року вирішено витребувати від експерта-оцінювача [PERSON] сформований диск з електронними файлами фотофіксації пошкоджень на автомобіля Opel Movano д.н.з. [NUMBER] .21.12.2023 року від позивача до суду надійшла заява про надання електронних документів. Ухвалою суду\~від 10.01.2024\~року вирішено\~на виконання\~вимог ухвали\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси від\~14.06.2023\~року направити\~справу №\~522/6036/23\~для проведення судової авто товарознавчої експертизи. 27.02.2024 року справу було повернуто на адресу суду разом з рахунком на оплату вартості експертизи. Ухвалою суду від 07.03.2024 року вирішено прийняти справу до провадження. 11.06.2024 року з ОНДІСЕ до суду надійшов лист про залишення ухвали без виконання через відсутність оплати. У судове засідання призначене на 27.06.2024 року сторони не з`явились. Сторони про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у\~постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Таким чином суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи суд встановлює наступні обставини у справі. Відповідно до постанови від 17.01.2023 р. Малиновського районного суду м. Одеса (провадження № 3/521/1538/23) встановлено, що 3 листопада 2022 року о 18:00 в м. Одеса, на вул. Миколи Боровського, 37 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Водій, [PERSON] , який є працівником відповідача, допустив порушення Правил дорожнього руху. Тролейбус БКМ-3 21 під його управлінням зіткнувся з транспортним засобом, який належить позивачу на праві приватної власності (Opel, д.н.з. [NUMBER] ). Це призвело до матеріальних збитків для позивача. Вина водія [PERSON] встановлена постановою від 17.01.2023 р. Малиновського районного суду м. Одеса (провадження № 3/521/1538/23). Відповідно до Звіту № 2/11-А про оцінку майна автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] збитки, заподіяні позивачу, складаються з суми матеріального збитку (51371,00 грн.) та витрат на визначення розміру збитків (3000,00 грн.). Загальна сума збитків становить 54371,00 грн. Позивач написав листа від 14 лютого 2023 року відповідачу щодо відшкодування завданої шкоди яка залишена відповідачем без відповіді. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Одесміськелетротранс» керуючи тролейбусом «БКМ-321 на час дорожньо-транспортної пригоди від 03.11.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; (частина 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позиція відповідача відповідно до наданого відзиву зводилась виключно до того, що відповідач не згоден з розміром шкоди яка заподіяна ДТП. Як слушно зазначив позивач, інших заперечень щодо обставин справи відповідачем не було заявлено. З метою об`єктивного розгляду справи судом було задоволено клопотання відповідача про проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків. Однак, не дивлячись на зобов`язання суду провести оплату за проведення експертизи, відповідачем було проігноровано оплату призначеної судом експертизи, що стало наслідком неможливість її проведення. Відповідно до ч. 4ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Будь-яких доказів того, що встановлений Звітом № 2/11-А про оцінку майна автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] розмір матеріальних збитків є помилковим, сумнівним, або завищеним відповідач не надав. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження та такі, що підлягають задоволенню. Як зобов`язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобов`язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved