Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулався до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. У позові вказала, що 15 жовтня 2021 року близько 19 години 30 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем марки FORD FOCUS, р.н. [NUMBER] та рухаючись проїзною частиною другорядної дороги вул. Густинська у м. Прилуки Чернігівської області в напрямку с. Замістя Прилуцького району, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Густинська-Боброва в м. Прилуки, порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху України, а саме: у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні користуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками; п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, внаслідок чого на вищевказаному перехресті допустила зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався головною дорогою, проїзною частиною вул. Боброва м. Прилуки в напрямку вул. Котляревського м. Прилуки Чернігівської області. Під час даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] неповнолітній [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому плечового кінця правої ключиці зі зміщенням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 271 від 30.12.2021 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня, а сам автомобіль належний на праві власності [PERSON] отримав значні механічні пошкодження. За даним фактом інформація про ДТП була 16.10.2021 внесена до ЄРДР за №12021270330001065 Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області за ч. 1 ст. 286 КК України. У подальшому водію автомобіля FORD FOCUS, р.н. [NUMBER] [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та обвинувальний акт відносно неї було направлено до суду. Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.04.2023, який набрав законної сили 16.06.20323, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік за місцем роботи засудженої з відрахуванням у дохід держави із суми заробітку засудженої в розмірі 15 відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. З моменту вчинення зазначеної ДТП водієм [PERSON] в позасудовому порядку будь-які відшкодування матеріальних та моральних збитків не проводились. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована відповідно полісу обов`язкового страхування в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відповідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.01.2024, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрат на лікування неповнолітнього потерпілого, сина [PERSON] ) 9 758,40 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 гривень, понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційні задоволених вимог в сумі 1 320 гривень, а всього стягнуто 26 320 гривень. В задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування заподіяної матеріальної(майнової) шкоди - залишку невідшкодованої шкоди за пошкоджений автомобіль в сумі 235 989,76 гривень, витрат на транспортування пошкодженого автомобіля з м. Прилуки до м. Пирятин у сумі 4 000 гривень, витрат за проведення оцінки майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ сумі 3 000 гривень, а всього коштів в розмірі 242 989,76 гривень, було відмовлено. На даний час недоліки описані у рішенні Пирятинського районного суду усунуті. Загальна сума невідшкодованої завданої матеріальної шкоди складає 116 026,46 гривень. Враховуючи вищевикладене просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування заподіяної матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 116 026,46 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача адвокат Садовий В.В. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через електронний суд. Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року, який набрав законної сили 16.06.2023, [PERSON] винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 268 КК України та призначено їй покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік за місцем роботи засудженої, з відрахуванням у дохід держави із суми заробітку засудженої в розмірі 15 відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с. 6-7). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2023 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року залишено без змін. Так, вказаним вироком суду встановлено, що 15 жовтня 2021 року близько 19 години 30 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем марки FORD FOCUS, р.н. [NUMBER] , та рухаючись проїзною частиною другорядної дороги вул. Густинська у м. Прилуки Чернігівської області в напрямку с. Замістя Прилуцького району, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Густинська-Боброва у м. Прилуки, порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху України, а саме: у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні користуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками; п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, внаслідок чого на вищевказаному перехресті допустила зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався головною дорогою, проїзною частиною вул. Боброва м. Прилуки в напрямку вул. Котляревського м. Прилуки Чернігівської області. Під час даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] неповнолітній [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому плечового кінця правої ключиці зі зміщенням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №271 від 30.12.2021 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня, а сам автомобіль належний на праві власності [PERSON] значні механічні пошкодження. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з пунктами 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована відповідно полісу обов`язкового страхування в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відповідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року, яке набрало законної сили частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрат на лікування неповнолітнього потерпілого, сина [PERSON] 9 758,40 гривень та у рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 гривень, понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційні задоволених вимог в сумі 1 320 гривень, а всього стягнуто 26 320 гривень. У задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування заподіяної матеріальної (майнової) шкоди - залишку невідшкодованої шкоди за пошкоджений автомобіль в сумі 235 989,76 гривень, витрат на транспортування пошкодженого автомобіля з м. Прилуки до м.Пирятин в сумі 4 000 гривень, витрат за проведення оцінки майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ сумі 3 000 гривень, а всього коштів в розмірі 242 989,76 гривень, було відмовлено (а.с. 25-29). Відповідно Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №1201/01-24 від 25.01.2024 ринкова вартість аварійного (пошкодженого, залишків) КТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] , на дату оцінки складає 129963,30 грн. (а.с. 21-24). Відповідно квитанції від 20.10.2023 за оцінку матеріального збитку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] , позивачем було сплачено кошти у сумі 3000 грн, відповідно договору № 14/10-21 на проведення незалежної оцінки від 20.10.2021 (а.с. 10-12). Відповідно квитанції № 12/01 від 20.01.2024 за оцінку ринкової вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. [NUMBER] , у пошкодженому стані, позивачем було сплачено кошти у сумі 3000 грн (а.с. 10-14). Згідно звіту № 0910-21 про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 08.11.2021, відновлювальний ремонт економічно не доцільним і вартість матеріального збиткуприймається рівно ринковій вартості на момент пошкодження: 355989,76 грн. (а.с. 15-24). ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» позивачу було відшкодовано 120 000 гривень з включенням до цієї суми витрат на транспортування пошкодженого автомобіля з м. Прилуки до м. Пирятин в сумі 4 000 гривень (а.с. 9). Невідшкодована матеріальна шкода завдана позивачу та підтвердженої документально складає 116 026,46 гривень. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.01.2024, яке набрало законної сили 10.02.2024, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9758 гривень 40 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1320 гривень, а всього стягнути 26320 гривень (а.с. 25-29). Дані обставини сторонами при розгляді цивільної справи 544/2345/23, по якій постановлено судом рішення - не заперечувались. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи викладене на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. При цьому, суд враховує, що за змістом положень ст. 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. У даній справі [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 13680 грн. відповідно до наданої квитанції № 03/24 від 12.12.2024 та розрахунку від 21.06.2024. Проте, суд перевіривши час проведений у судовому засіданні представником позивач встановив, що останній має бути зменшений і підлягає до стягнення з відповідача сума витрат понесена позивачем на правничу допомогу у розмірі 13009 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved