Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 21.05.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2036469767. 28.06.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28/06/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2036469767 в сумі 17881,71 грн., з яких: 11495,82 грн. сума боргу по тілу кредиту, 5289,21 грн. сума боргу за відсотками, 1096,68 грн. сума боргу по комісії. В супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідачем не виконано свого зобов`язання та після відступлення права вимоги не здійснено жодного платежу на погашення існуючої заборгованості, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. На підставі викладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2036469767 в розмірі 17881,71 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 03.04.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] ,\~будучи\~належним\~чином\~повідомленим\~про\~дату,\~час\~та місце\~розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.05.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2036469767, за умовами якого відповідач отримав кредит в загальному розмірі 21504,00 грн. на споживчі цілі. Дата остаточного повернення кредиту 21.05.2022 року, фіксована процентна ставка - 28,80 % річних, комісія за управління кредитом 0,85 % від суми кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (а.с.3-5). Відповідно додатку №1 до паспорту споживчого кредиту від 21.05.2021 р. сторони погодили орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, яким встановлена кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначена загальна вартість та реальна річна процентна ставка за договором про споживчий кредит, а саме: дата видачі кредиту 21.05.2021, дата платежу 21.05.2022, чиста сума кредиту 21000,00 грн., сума платежу за розрахунковий період 27224,62, сума кредиту за договором 21504,00 грн., проценти за користування кредиту 3527,26 грн., за обслуговування кредитної заборгованості 2193,36 грн., послуги страховика 504,00 грн., реальна річна процентна ставка 64,37 % (а.с.8). 28.06.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №28/06/23 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників (копія Договору факторингу додається) (а.с.13-14). До позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано витяг з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023 року щодо передання права вимоги за кредитним договором №2036469767 до [PERSON] в сумі 17881,71 грн., з яких: 11495,82 грн. загальна сума боргу по тілу; 5289,21 грн. загальна сума боргу по відсотках, 1096,68 грн. загальна сума боргу по комісії (а.с.15). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У пункті 1.1 розділу «Базові умови кредитування» кредитного договору №2036469767 від 21.05.2021 року визначено, що розмір комісії за управління кредитом щомісячно становить 0,85 % від суми кредиту. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, як у кредитному договорі від 21.05.2021 року, так і в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг), за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення, укладеного між сторонами, кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. За таких обставин, банком без належним на те правових підстав нараховувалась комісія за обслуговування кредиту, у випадку сплати якої відповідачем, такі кошти мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №2036469767 від 21.05.2021 станом на 29.02.2024 року заборгованість [PERSON] становить 17881,71 грн., з яких: 11495,82 грн. загальна сума боргу по тілу; 52589,21 грн. загальна сума боргу по відсотках; 1096,68 грн. загальна сума боргу по комісії. Однак, даний розрахунок заборгованості по суті лише фіксує суму боргу за тілом кредиту, процентами та комісією на певну дату, фактично без самого розрахунку заборгованості за конкретний період кредитування з використанням процентної ставки та кількості днів користування. За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача, наявність самої заборгованості, порядок та період її нарахування. Враховуючи викладене, оскільки позивачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, то позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2036469767 від 21.05.2021 року не підлягає до задоволення. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат також відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed