Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з мобільного додатку «Дія» [PERSON] стало відомо, що він є боржником у виконавчому провадженні № 68291128, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кошкер Іваном Анатолійовичем. Згідно наявних матеріалів виконавчого провадження 18.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 17775 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору № 1720373 від 24.03.2021 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником якого за договором факторингу № ККЛУ-20082021 від 20.08.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та [PERSON] . Вчинений виконавчий напис № 17775 від 18.11.2021 року [PERSON] вважає незаконним, оскільки він вчинений з порушенням ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, оскільки заявлена до стягнення заборгованість не є безспірною. Крім того, нотаріус має право вчиняти виконавчі написи лише на нотаріально посвідчених договорах, яким договір № 1720373 від 24.03.2021 року не є. Крім того, [PERSON] зазначив, що його не було належним чином повідомлено про існування заборгованості та необхідність її погашення. З урахуванням викладеного, [PERSON] просив виконавчий напис нотаріуса № 17775 від 18.11.2021 року, вчинений на договорі № 1720373 від 24.03.2021 року, визнати таким, що не підлягає виконанню, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В. \~ \~ \~ \~Одночасно з цивільним позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за номером 17775, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 1720373 від 24.03.2021 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.05.2024 року заяву про забезпечення позову задоволено. Ухвалою суду від 23.05.2024 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, зокрема, шляхом подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. До судового розгляду від [PERSON] надійшло клопотання (а.с. 24), в якому висловлено прохання про проведення судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Про причини неявки [PERSON] не повідомив, будь-яких інших заяв, клопотань від нього не надходило. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторона відповідача повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду в електронний кабінет та за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з довідок, сформованих з автоматизованої системи документообігу суду, копії ухвал суду від 22.05.2024 року та від 23.05.2024 року, судові повістки про виклик до суду, а також скановані матеріали позовної заяви були доставлені в електронний кабінет ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у період часу з 21.05.2024 року по 23.05.2024 року. Як вбачається з наявного у матеріалах справи зворотного поштового повідомлення, копії ухвал суду від 22.05.2024 року та від 23.05.2024 року разом з копією позовної заяви та додатками до неї, були вручені представнику ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за адресою місцезнаходження. Про причини неявки стороною відповідача повідомлено не було, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі відзиву на позовну заяву не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. Про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Перелік документів затверджений Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Зазначений підзаконний нормативно-правовий акт передбачає перелік документів, правочинів, а також доказів на підставі яких стягнення заборгованості може проводитися у позасудовому безспірному порядку. Безспірність заборгованості, що виникає у відповідних зобов`язаннях, підтверджує юрисдикцію нотаріуса з приводу вчинення виконавчих написів, яка стосується лише підтвердження існування права стягувача на зазначену суму заборгованості. При цьому нотаріус не вирішує питань права, не змінює суб`єктний склад зобов`язальних правовідносин. Аналогічний висновок був викладений у Постанові ВП ВС від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Постановою КМУ № 1172 затверджено вичерпний перелік документів, на підставі яких та по відношенню до яких нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи, які є підставою для примусового стягнення заборгованості. Тобто такий перелік документів не підлягає розширювальному тлумаченню, виконавчі написи не можуть вчинятися на документах не передбачених цим актом. Пунктом 2 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 (у редакції від 12.06.2015 року, чинній на момент укладення договору № 1720373 від 24.03.2021 року), передбачався розділ «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який було викладено наступним чином: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 року була залишена без змін. Постановою ВП ВС від 20.06.2018 року в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року було відмовлено. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набула законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Постановою КМУ № 480 від 19.04.2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» розділ Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 було виключно з положень вказаного підзаконного нормативно-правового акту. З урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що правове регулювання можливості вчинення виконавчого напису на договорах, у тому числі позиках, кредиту, передбачається лише п. 1 зазначеного Переліку. Однак у цьому пункті передбачається лише можливість вчинення виконавчих написів на нотаріально посвідчених договорах. У зв`язку з цим вчинити виконавчий напис на кредитному договорі можливо лише за умови його нотаріального посвідчення. Останній висновок підтверджується, зокрема, Ухвалою КЦС ВС від 15.04.2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження 61-19494св18), Постановою КЦС ВС від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження 61-19494св18). Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦКУ кредитний договір під страхом нікчемності укладається виключно у письмовій формі. Для кредитного договору чинним законодавством не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, а тому в аспекті цього використовуються загальні положення щодо нотаріального посвідчення правочину. Так, відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦКУ - правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Оскільки для правочину у вигляді кредитного договору законом не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, то відповідно він може бути нотаріально посвідчений лише за домовленістю сторін такого договору. Судом встановлено, що 24.03.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 1720373, внаслідок чого у [PERSON] виникло грошове зобов`язання з повернення визначеної суми грошових коштів. 18.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на вказаному договорі № 1720373 від 24.03.2021 року було вчинено виконавчий напис № 17775 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості у розмірі 16\~157 грн. 34 коп. (а.с. 21). З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на дату укладення кредитного договору та дату вчинення виконавчого напису нотаріуса, можна зробити висновок, що як кредитний договір, так і виконавчий напис на ньому були укладені та вчинені відповідно вже після визнання незаконним та нечинним положень переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими передбачалася можливість вчинення виконавчих написів на кредитних договорах не засвідчених нотаріально. Таким чином, вчинення виконавчого напису № 17775 від 18.11.2021 року на договорі № 1720373 від 24.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості у розмірі 16\~157 грн. 34 коп. відбувалося у період дії положень переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими передбачалася можливість вчинення виконавчих написів лише на нотаріально завірених договорах. Позивачем примірник договору № 1720373 від 24.03.2021 року не було надано разом з позовною заявою через відсутність примірника укладеного договору. У відповідності до клопотання сторони позивача, ухвалою суду від 23.05.2024 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни було витребувано належним чином завірені копії всіх документів, які стали підставою для вчинення 18.11.2021 року виконавчого напису № 17775. Разом з тим, на момент судового розгляду витребуваних документів суду так і не було надано. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Сторона відповідача не надала будь-яких заперечень щодо доводів [PERSON] про відсутність нотаріального посвідчення договору № 1720373 від 24.03.2021 року, не зважаючи на наявність достатнього обсягу процесуального часу для ознайомлення зі змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням та наданням своїх заперечень у формі відзиву на позовну заяву, Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса № 17775 від 18.11.2021 року був вчинений нотаріусом на договорі № 1720373 від 24.03.2021 року, який не був нотаріально посвідчений, що відповідно до діючого на той момент законодавства виключає можливість вчинення на ньому виконавчого напису. Крім того, КЦС ВС у своїй Ухвалі від 15.04.2020 року та Постанові від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 зробив правовий висновок наступного змісту: «У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Колегія суддів вважає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». За відсутності копій всіх документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису № 17775 від 18.11.2021 року на договорі № 1720373 від 24.03.2021 року, які не були надані суду, не зважаючи на вимоги ухвали від 23.05.2024 року, встановити дотримання вищезазначеного порядку неможливо. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису нотаріуса № 17775 від 18.11.2021 року на договорі № 1720373 від 24.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З позовної заяви вбачається, що судові витрата позивача по справі складаються з: витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову ( 1\~816 грн. 80 коп.) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням судові витрати, які понесені позивачем та які складаються зі сплати судового збору, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved