Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.01.2010 року, який рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05.11.2014 року був розірваний. 12.07.2017 року між ними було повторно укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Він служив в державній прикордонній службі. Після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації в лютому 2022 року він, разом з іншими військовослужбовцями попав в оточення, з якого вийшов в березні 2022 року на підконтрольну територію України. Дружина та син залишилися мешкати в м. Старобільськ Луганської області. Спільне життя з відповідачем не склалося. Утворивши родину, не змогли її зберегти. Кожен з них мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Нічого спільного між ними як членами подружжя не залишилося. З березня 2022 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, кожен має окремий бюджет, спроби примирення не дали позитивних результатів. Вважає, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик. Виклик відповідачки здійснювався через оголошення на веб-сайті суду, оскільки адреса її реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території України. Крім того, згідно Листа Міністерства соціальної політики України, інформація про статус відповідачки, як ВПО, відсутня. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно копії свідоцтва про одруження, Серії [NUMBER] , 12.07.2017 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є сторони по справі. Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. На підставі викладеного та ст. 51 Конституції україни, ст.ст.\~7,\~ 104,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved