Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , в розмірі 25232 гривні 88 копійок, що складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 6998 гривень 14 копійок; - заборгованості по відсотках в розмірі 18234 гривні 74 копійки. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 441578395 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 7000 гривень строком на 5 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,68% від суми кредиту за кожен день користування. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. Строк дії цього договору закінчувався 28.11.2019 року. 28.11.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2020 року. 31.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою виклали договір факторингу в новій редакції та встановили строк дії договору факторингу до 31.12.2021 року. 31.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року. 31.12.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2023 року. 31.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2024 року. Згідно реєстру прав вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . 05.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. 03.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2023 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року. 30.12.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2023 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року. Згідно реєстру прав вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . 02.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/12/24-У. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. Згідно реєстру прав вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому визнав, що він дійсно отримав кредит, але не міг його сплачувати, оскільки перебуває на службі у Збройних Силах України. Крім того вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень є завищеними та необґрунтованими, а тому просить зменшити їх розмір до 1000 гривень. Пізніше позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 6998 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~25.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 441578395 (а.с. 14-16). Відповідно до цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» зобов?язалось надати відповідачу кредит в розмірі 7000 гривень строком на 5 днів, а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,68 % від суми кредиту за кожен день користування. Вказаний\~ кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV87XJ9 (а.с. 16 зворот). В заявці на отримання кредиту відповідач зазначив номер карти на перерахування кредиту 5355-575ХХ-ХХХХ-8997 (а.с. 23). Кошти за кредитним договором були перераховані відповідачу на його банківський рахунок в день підписання договору, що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2021 року (а.с. 33). Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказані договори, графіки платежів, паспорти споживчих кредитів та таблиці обчислення загальної вартості кредитів і реальної річної процентної ставки підписані відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами кредитного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договір, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вказаних норм 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. Строк дії цього договору закінчувався 28.11.2019 року (а.с. 39-44). 28.11.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2020 року (а.с. 45). 31.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою виклали договір факторингу в новій редакції та встановили строк дії договору факторингу до 31.12.2021 року (а.с. 46-50). 31.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року (а.с. 51). 31.12.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2023 року (а.с. 52). 31.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2024 року (а.с. 53). Згідно реєстру прав вимоги № 133 від 11.05.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с. 54-55). 05.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. Строк дії цього договору закінчувався 04.08.2021 року (а.с. 56-60). 03.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2023 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року (а.с. 61). 30.12.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2023 року, якою продовжили строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року (а.с. 62). Згідно реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с. 63-64). 02.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/12/24-У. Строк дії цього договору до 02.12.2026 року (а.с. 65-69). За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру прав вимог. Згідно реєстру боржників від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с. 75-77). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку заборгованість відповідача за кредитом становить 6998 гривень 14 копійок (а.с. 78-81). Доказів сплати кредиту відповідач не надав. У зв?язку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 441578395 від 25.01.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , в розмірі 6998 гривень 14 копійок. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Судом встановлено, що 03.12.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір про надання правової допомоги №03/12/2024-01 (а.с. 82-84). До договору додається акт прийому-передачі наданих послуг на надання правничої допомоги на суму 7000 гривень. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відзиві представник відповідача вказує, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру На думку суду, понесені ТОВ «Юніт\~Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Виходячи з конкретних обставин даної справи, характеру виконаної роботи, принципів співмірності та розумності, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Розмір сплаченого та документально підтвердженого судового збору підлягає стягненню в сумі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved