Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Заява мотивована тим, що 04.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Позивач та Відповідач від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO] . Шевченківським районним судом м. Києва, шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14656/13-ц із [PERSON] було стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 500 грн.00 коп., щомісячно починаючи з 06.06.2013 року та до повноліття дитини - [INFO] , з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону.27.01.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б, було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №761/14656/13-ц від 02.12.2013 року. Зміна прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як зазначає представник позивача з 2019 року [PERSON] та [PERSON] їх спільний син вирішив проживати з Позивачем. Дитина знаходиться на утриманні Позивача. Відповідачка на даний час дитину не утримує, не приймає участі в його вихованні. Відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2023 року, син [PERSON] входить до складу сім`ї та проживає разом з батьком [PERSON] . Відповідно до довідки №293 від 05.12.2023 року виданої Святопетрівським ліцеєм, [PERSON] , навчається Святопетрівському академічному ліцеї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області з 10.04.2023 року та по теперішній час в 8-В класі.25.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду, щодо порядку відшкодування заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась в межах виконавчого провадження [NUMBER]. У зв`язку з укладенням мирової угоди сторони вважають спір врегульованим і підтверджують відсутність будь-яких претензій одна до одної, щодо заборгованості по сплаті аліментів. З даного приводу позивач звернувся до суду та просить суд ввільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнутих за виконавчим листом №761/14656/13-ц виданого Шевченківським районним судом від 02.10.19 року ВП [NUMBER] в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження в справі відкрито 26.04.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в адресу суду наддали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, наддала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та наддавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що04.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області серії [NUMBER] (копія наявна в матеріалах справи). Від даного шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.11.2009 року (копія наявна матеріалах справи). Шевченківським районним судом м. Києва, справа №761/8909/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14656/13-ц із [PERSON] було стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 500 грн.00 коп., щомісячно починаючи з 06.06.2013 року та до повноліття дитини - [INFO] , з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону. Згідно з свідоцтвом про шлюб Відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2016 року (копія наявна в матеріалах справи). Постановою від 27.01.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б.відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №761/14656/13-ц від 02.12.2013 року. [PERSON] зазначає, що починаючи з 2019 року їх спільний з Відповідачкою син [PERSON] , вирішив проживати з позивачем. [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] , відповідачка на даний час дитину не утримує, не приймає участі в його вихованні. Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2023, син [PERSON] входить до складу сім`ї та проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №293 від 05.12.2023 виданої Святопетрівським академічним ліцеєм, [PERSON] , навчається в Святопетрівському академічному ліцеї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області з 10.04.2023 року та по теперішній час в 8-В класі. 25.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду, щодо порядку відшкодування заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась в межах виконавчого провадження [NUMBER] (копія наявна в матеріалах справи). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Із урахуванням вищенаведених норм права та установлених судом сукупності обставин про не проживання в одному житлі спільної дитини сторін в даному спорі разом із матір`ю, як одержувачем сплачених позивачем аліментів на утримання спільного малолітнього сина сторін, а саме укладання мирової угоди та визнання позову Відповідачем, щодо проживання неповнолітнього сина [PERSON] з 2019 року разом з Позивачем, суд уважає достатньої обґрунтованою вимогу про припинення стягнення з позивача аліментів на користь матері на утримання малолітнього сина, при відсутності матері та її спільного непроживання разом із дитиною, невжиття нею достатніх заходів по матеріальному утриманню дитини за рахунок сплачених позивачем аліментів, то подальша сплата визначених судом аліментів суперечить змісту виконуваного батьком дитини обов`язку по сплаті аліментів на користь матері для утримання сина, [PERSON] та нормами ст.180-181 СК України. Такий висновок суду узгоджується із сформульованими подібними за своїм змістом правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23), від 17 квітня 2024 року у справі № 750/10188/20. Разом з тим, [PERSON] заявив вимоги про звільнення останнього від сплати боргу по аліментам на користь позивачки на утримання малолітньої дитини. Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Із правового аналізу змісту ч.2 ст. 197 СК України вбачається, що наведена правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами для його платника. Проте, на думку суду, питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, повинно вирішуватися в кожній конкретній справі та лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Так, Відповідачка не проживає більше одного року в одному житлі разом із сином [PERSON] , як одержувач сплачених позивачем аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина сторін, дитина проживає разом із батьком [PERSON] в [ADDRESS] , а тому позивача необхідно звільнити від її сплати з огляду на наведені обставини. Також ураховуючи наявні у матеріалах справи мирової угоди яка підтверджує що у Відповідачки відсутні претензії матеріального характеру по відношенню до Позивача, суд уважає за необхідне задовольнити позов і в цій частині, звільнивши позивача від сплати сукупного боргу по аліментам, який виник з 2019 року по день ухвалення даного рішення 19 липня 2024 року, що узгоджується із визначеними позивачем межами заявленої вимоги. Такий висновок суду також узгоджується із сформульованими подібними за своїм змістом правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц, від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20. Припинення сплати аліментів та звільнення позивача від сплати боргу по аліментам на користь відповідачки також є втручанням держави в сімейне життя [PERSON] , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для неї нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав сина на період його проживання окремо від матері разом із батьком й відповідає потребі по приведенню у відповідність з інтересами платника аліментів щодо сплати ним поточних аліментів та боргу по аліментам на користь матері дитини, яка не проживає з нею та повністю не витрачає сплачені аліменти на утримання дитини. На думку суду, в даній справі при встановленні справедливого балансу між обопільними обов`язками батьків належно утримувати їх дитину з належним використанням одержувачем аліментів сплачених коштів на дитину та інтересами їх спільного малолітнього сина на належне утримання, суд не вбачає подальшу доцільність для сплати позивачем на користь матері дитини, яка не проживає разом із дитиною та постійно не утримує її, і з огляду на це уважає за необхідне припинити сплату аліментів позивачем на користь відповідача, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини при її належному утриманні на даний час спільно двома батьками під час проживання дитини разом із батьком. Також суд не вбачає доцільності по сплаті позивачем на користь матері дитини боргу по аліментам, який виник у переважному розмірі в період проживання сина , [PERSON] разом з батьком, тобто з 2019 року оскільки останній проживав разом з батьком, і з огляду на це вважає звільнення позивача з поважних причин від сплати боргу по аліментам на користь відповідача не призведе до негативного впливу на утримання спільної дитини сторін під час проживання разом із батьком окремо від матері, не призведе до виникнення складностей в утриманні дитини. Такі мотиви суду узгоджуються зі нормами п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо виправданого втручання держави в особі суду в даній справі в право на повагу сімейного життя сторін цього спору в частині виконання аліментних зобов`язань по утриманню їх спільної дитини. Розподіляючи судові витрати, суд керується ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved