Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана адвокатом Ревою Світланою Леонідівною, до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, в якій просить: 1. Визнати дії (бездіяльність) фізичної особи-підприємця [PERSON] (код ЄДРПОУ [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію ВОЗ № 20-14-56, дата реєстрації 11.10.2002 року, місцезнаходження: [ADDRESS] ) щодо ненадання споживачу основних характеристик продукції, методів використання та зберігання, гарантії необхідних для здійснення свідомого вибору покупцем такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької діяльності. 2. Розірвати договір про виконання робіт з виготовлення рекламної таблички, що укладений між [PERSON] як Замовником, та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як Постачальником, через Інтернет. 3.\~Стягнути з\~фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~сплачені кошти за послугу (товар) в сумі 1230,00 грн., шкоду в розмірі 657,00 грн., в т.ч. витрати на підготовку зовнішньої стіни з установки таблички нотаріуса в сумі 500,00 грн., витрати на переказ коштів в сумі 66,00 грн., витрати на послуги пошти в сумі 71,00 грн., роздруківка копій позову з додатками для всіх учасників справи та суду 192,00 грн., всього 2079,00 грн. 4. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] неустойку в розмірі 1% від вартості товару, починаючи з 09.01.2023 року за 120 днів в сумі 1476,00 грн. 5. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, понесену в результаті порушення прав споживача в розмірі 3000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за номером телефону з реклами ПП «Укрстенд» в інтернеті https://stend.in.ua/ позивач\~замовив послугу\~з виготовлення\~і доставки\~в м.\~Одесу зовнішньої\~вивіски таблички\~нотаріуса,\~та отримав\~рахунок від\~ФОП [PERSON] \~на суму\~1230,00\~грн.,\~який було\~сплачено безготівковим\~переказом коштів\~позивачем 07.12.2022\~шляхом переказу\~коштів при\~отриманні товару\~через ТОВ\~«Нова пошта».\~Контактна особа\~підтвердила можливість\~виготовлення зовнішньої\~вивіски,\~запевнила,\~що робота\~буде виконана\~якісно,\~засновником приватного\~підприємства є\~фізична особа-підприємець,\~який виконує\~роботу,\~дадуть всю\~необхідну інформацію\~про продукцію\~та документи,\~які підтверджують\~якість товару\~та довгострокову\~експлуатацію,\~згідно з\~Правилами експлуатації\~і надала\~позивачу номер\~телефону ФОП\~ [PERSON] як\~виконавця роботи\~та постачальника\~замовлення,\~з яким\~позивач домовився\~про оплату\~роботи,\~оскільки замовлення\~здійснено засобами\~електронного зв`язку.\~При отримані\~товару,\~в порушення\~ст.4\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~не надано\~Правил експлуатації\~товару до\~таблички та\~будь-якої\~інформації про\~товар,\~його відповідність\~ТУ або\~іншим нормативним\~актам.\~08.12.2022\~позивач до\~установки таблички\~побачив істотні\~недоліки-дефекти\~товару,\~а саме:\~в правому\~нижньому куті\~була зморщена\~плівка площею\~приблизно по\~100мм\~вверх і\~вліво дугоподібно,\~та приблизно\~300мм\~знизу шириною\~12\~мм,\~що робить\~товар неякісним\~і унеможливлює\~його використання\~довготривало та\~за призначенням.\~Про виявлені\~недоліки та\~дефекти товару\~позивач негайно\~склав Акт\~прийомки по\~якості товару,\~який підписано\~незацікавленими особами\~08.12.2022,\~зробив фотофіксацію\~товару та\~відправив ФОП\~ [PERSON] засобами\~телефонного зв`язку\~через застосунок\~Viber,\~попросивши останнього\~приїхати для\~встановлення причини\~неякісного товару,\~вирішення питання\~або безоплатно\~усунути недоліки\~товару,\~або замінити\~товар на\~аналогічний якісний,\~або повернути\~сплачені за\~товар кошти\~в сумі\~1230\~грн.\~та зроблені\~витрати споживачем\~66\~грн.\~(послуги\~пошти з\~переказу коштів)\~+500\~грн.\~(послуги\~з підготовки\~зовнішньої стіни\~для монтажу\~і установки\~таблички нотаріуса)\~=\~всього 1796\~грн.\~Також,\~позивач просив\~негайно надати\~передбачену ЦК\~України та\~Законом України\~«Про захист\~прав споживачів»\~всю інформацію\~про товар,\~основні властивості\~товару,\~правила користування\~і зберігання,\~його якість\~та безпеку,\~строк придатності\~з урахуванням\~що продаж\~товару,\~на якому\~строк придатності\~не зазначено\~забороняється,\~гарантійний строк\~користування тощо,\~згідно гарантій\~ч.3\~ст.7,\~4,\~8,\~15\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів».\~ФОП [PERSON] \~в усній\~формі обіцяв\~подумати як\~вирішити цю\~проблему,\~не надав\~жодних заперечень\~або обґрунтувань\~недоліків в\~товарі і\~чому вони\~могли статись,\~а згодом\~припинив спілкування.\~21.12.2022\~позивач відправив\~ФОП [PERSON] \~претензію рекомендованим\~листом з\~повідомленням і\~описом вкладення,\~проте відправлення\~не вручено\~та повернено\~за закінченням\~терміну зберігання\~поштою.\~19.01.2023\~позивач направив\~ФОП [PERSON] \~вдруге претензію,\~від отримання\~якої [PERSON] \~відмовився.\~ З\~урахуванням,\~що продавець\~зобов`язаний передати\~споживачу товар\~належної якості\~та до\~продажу товару\~надати всю\~необхідну і\~достовірну інформацію\~про товар,\~згідно з\~гарантіями ст.700\~ЦК України\~та ст.4,\~6,\~13,\~12,\~15\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів», але до теперішнього часу ФОП [PERSON] на зв`язок не виходить, на претензії не відповідає, другу претензію відмовився отримувати, інформацію про основні властивості виготовленого товару, в т.ч. правила користування - Правила експлуатації, зберігання товару, строк служби і придатності, гарантійні зобов`язання та про якість і безпеку товару, відповідність ТУ, не надав, товар поставив не якісний, заходів до вирішення конфлікту та прийомки товару по якості не прийняв, не надав інформації про підприємство, яке задовольняє вимоги покупця про усунення недоліків товару, то вважає, що відповідачем порушені права позивача як споживача товару, гарантовані ст.4, 6, 15, 13, 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантує, що інформація повинна бути надана споживачу до придбання ним товару. Факт надання інформації відповідно до вимог ч.2 ст.13 цього Закону повинен бути підтверджений письмово. Оскільки товар надійшов покупцеві без відповідного маркування та без документів, що засвідчують його якість і безпеку, без вказання строку придатності, гарантійного строку, що підтверджується в т.ч Актом прийомки товару по якості від 08.12.2022, застосовуються гарантії, встановлені Правилами роздрібної торгівлі /р.1 п.13/ непродовольчими товарами, згідно з якими забороняється продаж товарів, які не мають відповідного маркування, на яких не зазначено строк придатності, строк служби, а також що надійшли без документів які засвідчують їх якість і безпеку. Зазначене свідчить про нечесну підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] , оскільки вводить споживача в оману, з використанням переваг свого становища у виробничій та торгівельній діяльності. Згідно з ч.9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару повинна бути усунена ФОП протягом 14 днів з дня пред`явлення вимоги; згідно з п.6 ст.8 Закону за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а якщо виникає потреба в перевірці якості - протягом 14 днів. За кожен день затримки усунення недоліків товару понад 14 днів або вимоги про заміну товару споживачеві виплачується неустойка в розмірі 1% вартості товару, всього неустойка нараховується з урахуванням, що ФОП пред`явлена вимога усно 08.12.2022, претензія повернута за закінченням терміну зберігання 09.01.2023 року + 14 днів з 24.01.2023 року по день постанови рішення суду, але не менше як до 25.05.2023 року = за 120 днів = 120% від вартості товару = 1476 грн. Товар зберігається у позивача більше 5 місяців, ФОП не розглянув вимоги споживача, не розпорядився що робити з товаром, тому по аналогії з ч.5 ст.12 Закону застосовується у разі укладення договорів на відстані згідно зі ст.13 Закону з урахуванням, що позивач змушений був заявити вимогу про розірвання договору як усно в телефонній розмові, так і в 2-х заявлених претензіях до ФОП в строки, встановлені Законом, а у разі не виконання заявленої вимоги про усунення недоліків або заміну товару на аналогічний в 14-денний строк - обов`язок споживача зберігати у себе товар припиняється по закінченню 60 днів після одержання товару, якщо продавець не вживає заходів для повернення товару собі. Така продукція переходить у власність споживача без зобов`язання з оплати її вартості. Договір зберігання товару позивач з відповідачем не укладав, плату за зберігання не отримує, несе збитки, якість товару стала погіршуватись ще більше, інформація про умови зберігання відповідачем не надана, тому має право закінчити строк зберігання товару та розпорядитись товаром на свій розсуд, або знищити товар. Також зазначила, що завдана позивачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього як споживача послуг, приниження гідності, користування його грошима, за які отримано неякісний товар, який не можливо використовувати. Тому позивач несе збитки - упущену вигоду у зв`язку з відсутністю рекламної вивіски (таблички) нотаріуса більше 5 місяців, та за цей час стало набагато менше клієнтів і менше став дохід. Внаслідок протиправних дій підприємця з використанням переваг свого становища в торгівлі, глибини душевних страждань позивача, змістом яких є відчуття несправедливості, тривала невизначеність, зменшення заробітку, стрес, тривога, розчарування, ображення, позивач змушений приймати седативні медичні препарати, що нормалізують сон. З врахуванням ігнорування відповідачем вирішення питання в досудовому порядку та тривалість порушення прав, затрата зусиль, необхідних для захисту прав в суді, це написання та відправка 2-х претензій, розмови по телефону, вмовляння вирішити конфлікт в досудовому порядку та надати необхідну інформацію тощо, метод виготовлення товару, необхідність ТУ виготовленого товару, витрачання позивачем часу та коштів на спроби домогтися від ФОП виконання його зобов`язань, змушеність звертатись за юридичною допомогою, вивчення Закону України «Про захист споживачів» тощо, що порушили звичайний уклад життя споживача. Позивач позбавлений можливості встановити рекламну вивіску та повноцінно здійснювати свою діяльність. Позивач оцінює моральну шкоду в 15000 гривень, але просить стягнути з відповідача 3000 гривень, так як сума моральної шкоди повинна бути співрозмірна вартості товару (роботи, послуг). Ухвалою суду\~від 12\~липня 2023 року\~\~відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.11.2023 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що визнає та не оспорює обставини про те, що між ними з [PERSON] була домовленість про виготовлення йому таблички нотаріуса, про оплату позивачем на його рахунок вартості такої послуги в розмірі 1230,00 гривень 29.11.2022 та про відправку йому замовленого товару. Під час спілкування з позивачем на той час засобами телефонного зв`язку позивачу надавалась вся інформація, про яку він запитував, про основні характеристики цього товару, методи його використання та зберігання, тощо. Крім того, така інформація знаходиться у вільному доступі в мережі інтернет в рекламі «Укрстенд», з якою позивач також був ознайомлений перед здійсненням замовлення. Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора електронних комунікацій. Таким чином, від нього, як виробника та продавця, в даному випадку не вимагається підтвердження надання такої інформації, якщо послуга була надана засобами дистанційного зв`язку та оплачена через оператора електронних комунікацій. Сам позивач не заперечує того факту, що замовлену ним табличку він отримав на Новій пошті 07.12.2022 о 15.30 годині. Таке замовлення на ім`я позивача на Новій пошті міг отримати тільки сам [PERSON] . Зазвичай, при отриманні будь-яких поштових відправлень у будь-якому відділенні Нової пошти, всі отримувачі мають право розпакувати та оглянути зміст відправлення, і в разі незадоволення його якістю відмовитися від його отримання та повернути відправнику. Також зазначив, що позивач у позові зазначає про те, що 08.12.2022 до установки таблички побачив істотні недоліки - дефекти товару, про що негайно склав акт прийомки по якості товару, зробив фотофіксацію та відправив йому засобами телефонного зв`язку через застосунок Viber для вирішення питання про усунення недоліків або заміни, повернення товару. Однак, він категорично заперечую проти того, що такі дії з боку позивача мали місце саме 08.12.2022, що підтверджується скріншотами їхньої переписки у мобільному застосунку Viber, з яких вбачається, що після переписки між нами 29.11.2022 про підтвердження оплати замовлення та повідомлення адреси доставки, наступне повідомлення від позивача надійшло тільки 16.12.2022, а не 08.12.2022, як позивач зазначає в позові. Разом з цими повідомленнями позивачем були направлені фото таблички, яка вже була прикріплена на стіну. Після цього, вже 20.12.2022 в мобільному застосунку Viber з`явилася претензія, з тексту якої вбачається, що «я сплатив за установку таблички 08.12.2022 року 500 грн., і після установки роздивився табличку і побачив істотні недоліки - дефекти товару - тобто в правому нижньому куті відклеїлась та покорежилась плівка, що робить товар не якісним.». Тим самим позивач підтверджує, що «недоліки» таблички він роздивився тільки після її установки, з приводу чого претензії він став висувати тільки, починаючи з 16.12.2022, а не 08.12.2022. Отже, «недоліки» могли виникнути не під час виготовлення таблички, а як раз під час її неякісної, непрофесійної установки, що і призвело до пошкодження плівки, якщо таке дійсно має місце. Вважає наданий позивачем «акт прийомки по якості товару» від 08.12.2022 сфальсифікованим, який був виготовлений значно пізніше, не може бути належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом по справі в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України. Крім того зазначив, що вимоги про відшкодування витрат на підготовку зовнішньої стіни для установки таблички нотаріуса в сумі 500,00 гривень взагалі не мають ніякого відношення до виготовлення та продажу таблички, та, навіть, у випадку існування недоліків самої таблички, не можуть бути стягнути з нього, як з виробника та продавця товару. Незрозумілими є і витрати на переказ коштів в сумі 66,00 гривень, бо оплата за товар відбувалась через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з комісією в розмірі 3,00 гривні і додаткового переказу коштів не потребувала. Також вважає, що витрати на роздруківку копій позову з додатками для всіх учасників справи та суду в розмірі 192,00 гривень, понесені невідомо ким в травні 2023 року, не мають ніякого відношення до цього позову, який було подано до суду в липні 2023 року через систему «Електронний суд» (а.с. 97 100). 09.11.2023 на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Реви С.Л. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що з метою ухилення від відповідальності за умисне виготовлення та реалізацію неякісних товарів, які не відповідають вимогам ТУ, інших нормативних актів, вимогам ст.4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої продавець зобов`язаний передати споживачеві належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію: відповідач не рекламує продукцію, яку виготовляє та реалізує, рекламу здійснює як ПП «Укрстенд», реєстрація якого відсутня у ЄДРПОУ; в рекламі відсутня інформація про якість товару, чи будь-які його характеристики, тому позивач намагався цю інформацію з`ясувати окремо в письмовому вигляді, жодного разу не отримавши відповідь чи посилання на носій такої інформації (сайт, сторінка в інстаграм тощо); відповідачем не надано підтвердження діяльності його з ПП «Укрстенд» щодо виготовлення зовнішньої реклами зокрема; не зазначено відповідачем також що саме він є виробником товару та не надано відповідних належних та допустимих доказів. Відповідач не надав ні позивачу, ні суду доказів надання позивачу Правил експлуатації товару, доказів відповідності товару ТУ або іншим нормативним актам, не надав доказів надання покупцю інформації про товар в обсязі, передбаченому ст.ст. 13, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», не надав документів, які підтверджують основні властивості товару, умови використання та зберігання, правила експлуатації, строк служби товару, гарантійне зобов`язання, характеристики ПВХ, яку використав відповідач для виготовлення таблички - чи є вона вологостійка, морозостійка чи обгорткова, яка не використовується для зовнішньої вивески, з якої марки акрилу чи оргскла виготовлена тощо. Відповідач не надав доказів, що засвідчують якість та безпеку товару та маркування товару, тому відповідно до р.1 п.13 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами забороняється їх продаж. Твердження відповідача, що ця інформація є в мережі інтернет на сайті ПП Укрстенд не відповідає вимога Закону та не підтверджується належними та допустимими доказами. Зазначила, що припущення відповідача, що недоліки могли виникнути не при виготовлені таблички, а при її установці не підтверджується доказами та не спростовує докази, надані позивачем такі як акт від 08.12.2022 та доказів дефектів таблички. Що стосується вимоги щодо вартості роздруківок копії позову з додатками учасникам справи, в сумі 192 грн., то в зв`язку з тим, що відповідачем подано клопотання до суду про неотримання копії позову з додатками, позивачем повторно направлено позов з додатками відповідачу. Відповідач в Електронному суді на час подання позову не зареєстрований. Вимога щодо стягнення 66 грн - це вартість переказу коштів через Нову пошту відповідачу (а.с. 114 115). 08.01.2024 від представника позивача [PERSON] адвоката Реви С.Л. до суду надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких позивач просить суд примінити до цих правовідносин вимоги ст. 700 ЦК України, згідно з якими продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар, він має право відмовитись від договору, вимагати повернення сплаченої суми за товар і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Відповідач не надав документи про гарантійний строк експлуатації товару в порушення вказаних вище вимог Закону України «Про захист прав споживачів», тому, згідно з ч.5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право пред`являти продавцю вимоги пов`язані з неналежною якістю товару, якщо недоліки були виявлені протягом 2-х років. Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості товару, Продавець зобов`язаний організувати проведення експертизи, що відповідачем не зроблено. Тому, відсутні докази, які спростовують докази позивача - Акт приймання товару за якістю від 08.12.2022 та відсутність інформації про товар (а.с. 122 - 124). Також 19.02.2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшли додаткові пояснення до позову, в яких зокрема зазначила, що продавець грубо порушив гарантоване ст. 700 ЦК України право покупця на отримання інформації про товар і покупець має гарантоване ст. 700 ЦК України право на повернення сплачених за товар грошей, відшкодування збитків і моральної шкоди. У судовому засіданні 21.02.2024 представники позивача [PERSON] адвокат Рева С.Л. та Полянська Т.В. позов підтримали та просили його задовольнити. У подальшому представники позивача у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] адвоката Реви С.Л. до суду надійшла заява, в якій просила судове засідання провести без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~28 червня 2024 року. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, та не заперечується сторонами, що позивач замовив послугу з виготовлення і доставки в м. Одесу зовнішньої вивіски таблички нотаріуса. Постачальником ФОП [PERSON] 29.11.2022 було надано рахунок на оплату № Т473, в якому зазначено розрахунок вартості та складових таблички на загальну суму 1230,00 грн. (а.с. 23). Рахунок наданий постачальником було сплачено, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №00.02758388811.1 від 29.11.2022 на суму 1230,00 грн. в розділі призначення платежу оплата за замовлення клієнта № Т473 виготовлення таблички нотаріуса, Одержувач [PERSON] ФОП (а.с. 22). При отриманні товару через ТОВ «Нова пошта» позивачем було сплачено 66,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 650161223 від 07.12.2022 (а.с. 16). Відповідно до акту прийомки по якості вивіски таблички нотаріуса від 08.12.2022, який складений в місті прийомки товару зазначено виявлені в товарі дефекти. Також зазначено про те, що дефекти підтверджують фотознімком таблички нотаріуса, яка додається до акту. Акт підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 19). 21.12.2022 позивач направив ФОП [PERSON] претензію про захист прав споживача послуг і робіт від 20.12.2022 рекомендованим листом з повідомленням і описом вкладення. Проте відправлення вручено не було та повернулося на адресу позивача за закінченням терміну зберігання. (а.с. 17, 20, 30-32). 19.01.2023 року позивач вдруге направив ФОП [PERSON] претензію про захист прав споживача послуг і робіт від 12.01.2023 рекомендованим листом, в якому просив прийняти заходи щодо врегулювання конфлікту та надати інформацію про товар, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів». Також просив прийняти негайно заходи по врегулюванню конфлікту та замінити товар або усунути недоліки товару, або повернути сплачені грошові кошти за товар та вищевказані збитки. Претензія отримана адресатом не була (а.с.14 15, 21, 26, 27). За положеннями пунктів 7, 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Положеннями статті 698 ЦК України визначено, що за договором роздрібної купівлі - продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Закон Закону України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав, споживачів. У статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені терміни, які вживаються в такому значенні: 8) договір, укладений на відстані - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку; 11) засоби дистанційного зв`язку - електронні комунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані; 18) продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації: 22) споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Таким чином, Законом передбачено різні способи укладення договорів купівлі-продажу товарів, як то в торгівельному чи офісному приміщенні, або на відстані, або поза межами торгівельного або офісного приміщення, що в свою чергу має відмінності щодо порядку врегулювання спірних питань між продавцем та покупцем. Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів. Споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товар чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається. Споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення (пункти 1, 2 частини 4 статті 13 Закону) Відповідно до частини 7 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону. Згідно частини 9 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Приписи статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов`язують продавця (виконавця) повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору (частина 4 статті 12 Закону). З матеріалів справи слідує, що протягом 14 днів з моменту отримання товару, 20.12.2022 через застосунок Viber позивач направляв ФОП [PERSON] претензію про захист прав споживача послуг і робіт з повідомленням про наявність істотних недоліків товару зморщення плівки в правому нижньому куті, що робить товар неякісним, унеможливлює його використання. Також просив прийняти заходи щодо врегулювання конфлікту та надати інформацію про товар, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів», замінити товар або усунути недоліки товару, або повернути сплачені грошові кошти за товар та додаткові витрати. Вказані претензії від 20.12.2022 та від 12.01.2023 також направлялись засобами поштового зв`язку. Проте, відповідачем не здійснено жодних дій щодо усунення недоліків товару, його заміни, а також не надано жодних доказів відсутності порушення прав позивача. Крім того, відповідачем не спростовано належними доказами доводи позивача про те, що ним не була надана інформація про технічні характеристики товару. Таким чином, відповідач порушив право позивача на передачу якісної продукції та на належне обслуговування і надання інформації про товар. Не бажання відповідача вжити всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань перед позивачем не означає, що це звільняє його від будь-якої відповідальності передбаченої законодавством, і позбавляє позивача права на розірвання договору. Як слідує з прохальної частини позовних вимог, позивач просить суд розірвати договір украдений між ним та ФОП [PERSON] , проте, враховуючи належне повідомлення продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів одержання товару, суд вважає, що такий договір про виконання робіт з виготовлення рекламної таблички, вважається розірваним в силу вимог закону. Поряд з цим, оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти сплачені за рекламну табличку, суд дійшов висновку про стягнення отриманих ним коштів за вказаним вище договором. В той же час відсутні підстави для стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача неустойки, оскільки положення статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилається сторона позивача, стосується прав споживача у разі придбання ним товару неналежної якості, натомість права споживача у разі укладення договору на відстані, врегульовані статтею 13 вказаного Закону. Також, на думку суду, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання дій (бездіяльності) відповідача щодо ненадання споживачу основних характеристик продукції, методів використання та зберігання, гарантії необхідних для здійснення свідомого вибору покупцем такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької діяльності у зв`язку з неефективністю обраного позивачем способу захисту. Крім того, відсутні підстави для стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача витрати на переказ коштів, послуги пошти, підготовку зовнішньої стіни з установки таблички нотаріуса, роздруківки копій позову з додатками, оскільки позивачем не наведено жодних нормативних обґрунтувань, як і не зазначено підстав для стягнення з відповідача вказаних сум. Більш того, суду взагалі не надано доказів понесення витрат з підготовки зовнішньої стіни з установки таблички нотаріуса та роздруківки копій позову з додатками. Поряд з цим, відповідно до частини 2 статті 22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частиною 3 статті 23\~ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статті та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Такої ж правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним. Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 та 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial