Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд: стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 117 115 грн.42 коп., з яких 91824 грн. - сума боргу, 21215 грн. 95 коп. - інфляційне збільшення, 4074 грн. 47 коп. - 3 % річних. В обґрунтування позову вказує, що між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] 26.11.2021 року було укладено договір № 834ВП/11/2021 про надання медичної допомоги ( спостереження вагітності) Пакет «Базовий» з 22-29 тижнів до пологів. Відповідно до умов договору медичний заклад бере на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу з амбулаторного спостереження вагітності. Згідно п. 5.2, 5.3 Договору вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом складає 23045 грн., які сплачено позивачем відповідно до рахунку-фактури № 28596 від 26.11.2021 року. Крім того, між нею та ТОВ «ПБ «Лелека» укладено договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «люкс» № 41РП/02/2022, а також між нею та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/210003326. Агентом страховика виступає ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» [PERSON] Страховий платіж в розмірі 1800 грн. Згідно з п. 8.1, 8.4 договору № 41 РП/02/2022 вартість послуг, наданих за цим договором, становить 91284 грн. та сплачена в якості авансового платежу за попереднім договором № 41 РП/02/2022 від 31.01.2022 року. Відповідно до рахунку-фактури № 70980 від 31.01.2022 року нею сплачено 91824 грн., включаючи страховий платіж. 14.02.2022 року о 9 год. 47 хв. відбувся останній візит до жіночої консультації «Лелека на Печерську», де лікарем Шумейко Л.І. визначено наступний план обстеження : 24.02.2022 року - кардіотокографія, 28.02.2022 року - аналіз сечі загальний, 01 березня 2022 року - ультразвукова діагностика та огляд лікаря акушер-гінеколога. 24.02.2022 року, не зважаючи на початок воєнних дій на території України, разом із сім`єю знаходилася у м.Києві. Візит в медичний центр був запланований в першій половині дня, перед візитом зателефонувала до жіночої консультації «Лелека на Печерську», що уточнити можливість планового обстеження, однак адміністратор медичного центру повідомила, що жіноча консультація призупинила свою діяльність, всі планові візити будуть перенесені, про що повідомлять її. У зв`язку з ситуацією, що склалась з ПБ «Лелека» та загальною небезпекою у м.Києві, на початку березня 2022 року сім`я позивача була змушена виїзджати до м.Ужгород, про що 13 березня 2022 року повідомила ПБ «Лелека» надіславши на офіційну електронну пошту заяву про розірвання договору № 834ВП/11/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий» з 22-29 тижнів до пологів та договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з веденням пологів, Пакет «Люкс» № 41РП/02/2022, а також повернення грошових коштів згідно договорів. 28.03.2022 позивач народила дівчинку в пологовому будинку м.Ужгород, та в подальшому перебувала в м.Берегово Закарпатської області як внутрішньо-переміщена особа. Як зазначає позивач, у зв`язку з воєнними діями відповідач не надав їй обумовлених укладеними договорами послуг у повному обсязі та не повернув отриманих на підставі вказаних договорів коштів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023 року справу передано на розгляд головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою судді від 12.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. В січні 2024 року до суду ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подано відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що 03.02.2022 р. між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено Договір №41РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність). Позивачем за умовами договору було сплачено 91 824 грн., що складається з : основної суми договору ведення - вартість із 12 % знижкою складає 90024 грн., страхового платежу «Безпечні пологи розширена», програма 1 - вартість 1800 грн. страховий платіж. Сума 1800,00 грн. була сплачена на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, пологовий будинок призупинив свою роботу до 01 вересня 2022 року. З огляду на дію воєнного стану на території України та дію-форс мажорних обставин на весь період воєнного стану, про що безпосередньо сказано у листі Торгово - промислової палати України, що зобов`язання сторін подовжуються на цей період, та відповідно, у особи перед якою зобов`язання має бути виконано, ще не виникло порушене право, та відповідно відсутні підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Також зазначали, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі п.2 ст.625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки, такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Лелека», разом з тим такі доводи спростовуються назвою самої статті 625 ЦК України - «відповідальність за порушення грошового зобов`язання». У пунктах 104 та 105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Так, як будівля пологового будинку зазнала значних пошкоджень через бойові дії, робота була призупинена, і введення військового стану офіційно визнається форс-мажорною обставиною. З огляду на передчасність звернення позивача до суду, у зв`язку з відсутністю порушеного права з огляду на дію форс-мажорних обставин просить відмовити в задоволенні позову. В лютому 2024 р. позивач надала до суду відповідь на відзив з клопотанням про поновлення строку на його подання, посилаючись на те, що позивач отримав відзив 15.01.2024 року, однак з 16.01.2024 року по 22.01.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ІПАГ ім.О.М.Лук`янової НАМН України», а тому просить суд визнати причини пропуску поважними, поновити пропущений строк подання відповіді на відзив та прийняти відповідь на відзив. В своїй відповіді на відзив зазначає, що відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилається на єдину обставину - введення воєнного стану на території України. Вважає, що наявність форс-мажорних обставин не звільняє відповідача від виконання умов договору та повернення коштів за договором та через несвоєчасне виконання умов договору сплати 3 % річних та інфляційних витрат. Просила позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд поновлює позивачу строк на подання відповіді на відзив, оскільки він пропущений з поважних причин, що підтверджено медичною документацією. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 26.11.2021 року було укладено договір № 834ВП/11/2021 про надання медичної допомоги ( спостереження вагітності) Пакет «Базовий» з 22-29 тижнів до пологів. Відповідно до умов договору медичний заклад бере на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу з амбулаторного спостереження вагітності. Згідно п. 5.2, 5.3 Договору вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом складає 23045 грн., які сплачено позивачем відповідно до рахунку-фактури № 28596 від 26.11.2021 року. Крім того, між позивачем та ТОВ «ПБ «Лелека» укладено договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «люкс» № 41РП/02/2022, а також між [PERSON] та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/210003326. Агентом страховика виступає ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» [PERSON] Страховий платіж в розмірі 1800 грн. Згідно з п. 8.1, 8.4 договору № 41 РП/02/2022 вартість послуг, наданих за цим договором, становить 91284 грн. та сплачена в якості авансового платежу за попереднім договором № 41 РП/02/2022 від 31.01.2022 року. Відповідно до рахунку-фактури № 70980 від 31.01.2022 року [PERSON] сплачено 91824 грн., включаючи страховий платіж 1800 грн. Із них 90024 грн. позивачем сплачено на рахунок відповідача, а сума 1800,00 грн. була сплачена позивачем на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до п. 3.1 Договору № 41РП/02/2022 від 03.02.2022, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Судом встановлено, що позивачем сплачено відповідачу 90024 грн. Згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003326 від 03.02.2022 року сплачена позивачем сума у розмірі 1800 грн. була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Позивач зверталася до відповідача з заявами про повернення грошових коштів, оскільки медичні послуги їй надані не були і дитину вона народжувала в іншому пологовому будинку, разом з тим кошти їй не були повернуті. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, фактично вартість саме медичних послуг за основним договором, які були оплачені позивачкою, складає 90024 грн. Заперечень щодо вказаних обставин від відповідача не надійшло. При цьому, пунктом 10.1 Договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Відповідно до наданих доказів, позивачка народила дитину в іншому медичному закладі 28.03.2022 року. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови Договору з надання медичних послуг і сплачені позивачкою кошти не повернув, а тому суд доходить до висновку про стягнення суми 90024 грн. з відповідача на користь позивача. У стягненні 1800 грн. суд відмовляє, оскільки вказані кошти позивачем не сплачувалися на рахунок відповідача. Стаття 625 ЦПК України на яку посилається позивач передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як доводить суду позивач 13.03.2022 року нею надіслано заяву про розірвання договорів та повернення грошових коштів, 18.03.2022 року є останній день строку виконання зобов`язань, у такому разі першим днем прострочення виконання зобов`язання є 21.03.2022 року. Відтак, з 21.03.2022 року почали діяти правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, підраховуватися 3% річних та інфляційні витрати, які мають бути сплачені відповідачем. 02.04.2022 року ТОВ «ПБ» «Лелека» повідомили позивача, що запит прийнято на розірвання договору та повернення коштів, однак призупинено роботу пологового будинку через бойові дії та ракетні обстріли, проте не знімають з себе відповідальність про повернення коштів. Позивачем нараховано 3% річних у сумі 4074,47 грн. за період з 21.03.2022 року по 11.09.2023 року та інфляційні витрати в сумі 21215,95 грн., які вона просить стягнути з відповідача на свою користь. Суд відхиляє доводи відповідача на те, що причиною невиконання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» умов договору щодо повернення коштів були форс-мажорні обставини, а отже, відсутні підстави для застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідач жодним доказом не довів, які саме обставини вплинули на неможливість виконання обов`язку саме з повернення коштів з 2022 року. Сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню ст.625 ЦК України і кошти підлягають стягненню за період, як просить позивач з 21.03.2022 року по 11.09.2023 року, однак стягненню підлягає сума виходячи з наступного розрахунку. Кількість днів прострочення з 21.03.2022 року по 11.09.2023 року складає 540 днів ( сума боргу 90024 грн., а не 91824 грн., як рахує позивач), а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі - 3995 грн. 59 коп. та індекс інфляції підлягає стягненню в розмірі 18592 грн. 89 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1171 грн. 15 коп. а тому враховуючи те, що позов задоволено частково,, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1126 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial