Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 серпня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла датована 08 серпня 2023 року позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номеру від 03 травня 2019 року в розмірі 32351 гривень 93 копійок станом на 11 червня 2023 року та судових витрат, які складаються із судового збору, в розмірі 2684 гривні 00 копійок. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 травня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви. Позивачем було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 27000,00 грн. зі строком повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 11 червня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 32351,93 грн., яка складається із: 26141,25 грн. заборгованості за кредитом, у тому числі: 6210,68 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несвоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Ухвалою від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 03 жовтня 2023 року. Ухвалою від 03 жовтня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву на 06 листопада 2023 року у зв`язку з першою неявкою відповідачки. 06 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 30 листопада 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідачки. 30.11.2024 від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відповідачка мала лише на меті отримати дебетову картку, з метою оформлення пенсії по інвалідності, але шляхом обману і зловживання довірою незрячого інваліда, шляхом обману та зловживанням довірою, працівник банку без її згоди нав`язав їй кредитну картку з нульовим кредитним лімітом, який пізніше без її згоди та відому підвищив спочатку на 5 тис., а після неможливості нею його оплачувати, ще на 30 тис. грн., що в повній мірі відповідає наданим позивачем доказам, а саме довідці про зміну умов кредитування, без номера та її підпису, що в повній мірі підтверджує те, що вона ніяких кредитів не брала, і не мала мети користуватися кредитними коштами, на умовах нав`язаних ПриватБанком, без її на це добровільної згоди та підпису (а.с.87-88). Ухвалою від 30 листопада 2023 року відкладено судове засідання на 23 січня 2024 року у зв`язку із встановленням позивачеві строк для подання відповіді на відзив. 22.12.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що надана копія анкети-заяви від 03.05.2019, з якої чітко вбачається, що відповідачем надана інформація про себе: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачка своїм підписом засвідчила, що ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім цього, вищезазначені Умови і Правила, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Також вказала, що надана виписка по банківському рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року № 578/5. Із виписки вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.12.2 сплата відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Таким чином, представник позивача прохала суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.103-108). Ухвалою від 23 січня 2024 року у судовому засіданні оголошено перерву 20 лютого 2024 року у зв`язку з наданням позивачкою особистих пояснень з приводу спору. 20 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 28 березня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в іншій цивільній справі № 2/532/160/2024. 28 березня 2024 року у судовому засіданні оголошено перерву на 26 квітня 2024 року у зв`язку з викликом свідка. 26 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 11 червня 2024 року у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи. У судовому засіданні 11 червня 2024 року допитано свідка [PERSON] , додаткові пояснення представника відповідача, який прохав у задоволенні позову відмовити. Позивачем подане клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася. Заслухавши представника відповідачки, допитавши за його клопотанням свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» укладений договір про надання банківських послуг № б/н з [PERSON] шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н (а.с. 14-49). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані їй у письмовому вигляді, та зобов`язалася виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Позивачем до позовної заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с. 13). Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с.9), позивачем відповідачці на підставі договору № б/н були надані кредитні картки: № [NUMBER] , видана 03.05.2019 з терміном дії по 03/23; № [NUMBER] , видана 02.02.2022 з терміном дії по 03/26. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картки (а.с.8), за вказаною кредитною карткою були здійснені наступні операції: - 03.05.2019 - старт карткового рахунку № [NUMBER] ; - 03.05.2019 - встановлення кредитного ліміту 0,00; - 03.05.2019 - зменшення кредитного ліміту 0,00; - 31.07.2020 - збільшення кредитного ліміту 5 000,00; - 02.02.2022 - збільшення кредитного ліміту 27 000,00; - 31.01.2023 - зменшення кредитного ліміту 0,00; Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] користувалася наданою карткою, здійснюючи покупки, поповнюючи свій рахунок та знімаючи готівку у банкоматах, фактично погодившись на запропоновані банком умови (а.с. 60-62). З розрахунків заборгованості за договором б/н від 03.05.2019 (а.с.5-7), наданих банком, вбачається, що станом на 11.06.2023 заборгованість відповідача становить 32351,93 грн. та складається із: 26141,25 грн. заборгованості за кредитом, 6210,68 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несвоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Наявні у справі анкета-заява (а.с. 10), інформація про умови кредитування (а.с. 11-12) підписані відповідачкою та містять відомості про розмір кредиту, відсоткову ставку та термін дії кредиту. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту статті 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (стаття 1069 ЦК України). Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Дослідивши письмові докази, надані на підтвердження позовних вимог, та норми матеріального права у їх сукупності та системному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала умови укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Свідок [PERSON] , допитаний за клопотанням представника відповідачки, у судовому засіданні підтвердив, що відповідачка отримала дебетову (пенсійну) картку та кредитну картку, яка на його думку була нав`язана позивачем, та надавала її для проведення розрахунків кілька разів іншим особам через те, що сама не може здійснити такі дії через стан свого здоров`я, а також вказував, що він кілька разів здійснював погашення цього кредиту. Таким чином, показання свідка також вказують на використання відповідачкою кредитних коштів, не свідчать про недійсність кредитного договору чи неправильність розрахунків, здійснених позивачем. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками доведені належними і допустимими доказами, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.05.2019 у загальному розмірі 32351,93 грн., яка складається із: 26141,25 грн. заборгованості за кредитом, у тому числі: 6210,68 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 за пенею несоєчасністю виконання зобов`язань за договором. Водночас, відповідачка є інвалідом 2 групи безстроково, тобто, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» її звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що судові витрати позивача, які складаються з суми сплаченого судового збору, мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, відповідно до статті 61 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 610, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved