Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому просить суд: - визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки: площею 2,3999 га, кадастровий номер 1820880300:06:000:0121; площею 2,0823 га, кадастровий номер 1820880300:02:000:0381; площею 2,3999 га, кадастровий номер 1820880300:06:000:0120; площею 2,0823 га, кадастровий номер 1820880300:02:000:0380; площею 2,2711 га, кадастровий номер 1820880300:06:000:0122; площею 2,0823 га, кадастровий номер 1820880300:02:000:0382, що розташовані в с. Буряки Бердичівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок площею 64 м.кв., за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати та витрати на правову допомогу. 27.03.2019 [PERSON] звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить суд встановити ( визнати) нікчемність заповіту складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON] та посвідченого 19.09.2018 року посадовою особою Буряківської сільської ради Бердичівського району через порушення вимог щодо його форми та посвідчення на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦПК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила йому заповіт на належні їй на праві власності земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] особисто передала йому оригінал заповіту та оригінали усіх правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які зазначені у заповіті. Після смерті [PERSON] він дізнався, що 19.09.2018 Буряківською сільською радою від імені [PERSON] був посвідчений заповіт на усе майно, яке їй належало, на користь відповідачки [PERSON] , яка тривалий час працює головним бухгалтером у Буряківській сільській раді. Для реалізації спадкових прав 16.01.2019 він звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак після звернення дізнався, що у спадковій справі є також заява відповідачки про прийняття спадщини від 16.11.2018, тому він зрозумів, що відповідачка має намір спадкувати після смерті [PERSON] на підставі наявного у неї заповіту. Позивач зазначає, що не згоден із заповітом на ім`я [PERSON] , вважає його нікчемним, оскільки заповіт від імені [PERSON] складеного та посвідчено однією посадовою особою Буряківської сільської ради на користь іншого працівника Буряківської сільської ради, чого особа, яка вчиняла нотаріальну дію, не мала права робити. Також, [PERSON] вважав, що [PERSON] не мала наміру складати заповіт на відповідачку і не підписувала такий заповіт, оскільки не могла і не усвідомлювала свої дії і не керувала ними перед смертю внаслідок перенесених інсультів, посадова особа, яка посвідчувала заповіт не могла встановити дійсне волевиявлення [PERSON] і не мала права посвідчувати заповіт, оскільки є сумніви в тому, що фізична особа усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. 12.06.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області винесено рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки: "заявивши вимогу про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків недійсності правочину, позивач обрав неналежний спосіб захисту. Тобто, позов був заявлений позивачем, як особою, яка дійсно сподівається на отримання у власність майна в порядку спадкування на підставі заповіту, який було посвідчено у законний спосіб". Суд зазначив, що належним способом захисту прав позивача у разі встановлення нікчемності правочину є визнання права власності в порядку спадкування. Тим же рішенням суд підсумував, що: "таким чином єдиною підставою, яка вказує на те, що заповіт від 19.09.2018 є нікчемним є те, що його було посвідчено з порушенням вимог щодо його посвідчення секретарем Буряківської сільської ради [PERSON] на користь посадової особи Буряківської сільської ради [PERSON] " 15.09.2023 позивач звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом по смерті [PERSON] , однак 20.09.2023 позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки рішенням суду було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Враховуючи позицію суду, щодо невірного обрання способу захисту позивачем позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 13.12.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були ним усунені 18.12.2023. Ухвалою суду від 18.12.2023 відкрито загальне позовне провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. Ухвалою суду від 27.02.2024 проведення підготовчого засідання відкладено, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 11.03.2024 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 28.03.2024 закрито проведення підготовчого засідання, справи призначено до судового розгляду по суті. 02.04.2024 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.05.2024 третя особа - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Силіна Н.В. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. 17.05.2024 третя особа - Бердичівська державна нотаріальна контора, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. У судовому засіданні 04.06.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог з тих підстав, що заповіт складено [PERSON] за її власним волевиявленням та з повним усвідомленням значення її дій. Технічні недоліки заповіту не можуть бути підставою для визнання заповіту нікчемним, оскільки не впливають на волевиявлення заповідача. У судовому засіданні 04.06.2024 оголошено перерву до 01.07.2024. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Ляхов О.В. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - адвокат Паламарчук С.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Третя особа - Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області свою позицію з приводу заявленого позову суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Буряки Бердичівського району Житомирської області, про що Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було здійснено актовий запис № 808. Як вбачається з копії заповіту від 17.08.2017 [PERSON] , [INFO] на випадок її смерті зробила таке розпорядження : належну їй земельну частку ( пай) , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 028291 площа 4,4822 га, серії ЖТ № 028290 площа 4,9175 га, земельну ділянку площею 2,2711 га, кадастровий номер 1820880300:06:000:0122; земельну ділянку площею 2,0823 га, кадастровий номер 182088300:02:000:0382, що знаходиться в с. Буряки Бердичівського району Житомирської області, заповідала [PERSON] . Згідно заповіту від 19.08.2018, складеного в селі Буряки Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] [INFO] на випадок її смерті зробила відповідне розпорядження : все її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б вона не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті , і на що вона за законом буде мати право заповідає [PERSON] . В заповіті зазначено, що він записаний з її слів, прочитаний нею вголос у присутності секретаря та підписаний нею особисто добровільно, без примушування з боку будь-яких осіб. Секретарем сільської ради зазначено, що заповіт підписаний [PERSON] у її присутності, особу заповідача встановлено, дієздатність її перевірено. Згідно матеріалів спадкової справи № 514/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що до Бердичівської державної нотаріальної контори 16.11.2018 звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також в матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] , про прийняття спадщини після смерті її сестри [PERSON] та заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.06.2023, справа № 274/1849/19 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Райгородоцької сільської ради, третя особа Бердичівська державна нотаріальна контора про встановлення нікчемності заповіту - відмовлено. Таким чином, судом встановлено, що заявивши вимогу про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків недійсності правочину, позивач обрав неналежний спосіб захисту (Висновок Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.03.2023 справа № 199/6824/20). Суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача у разі встановлення нікчемності правочину є визнання права власності в порядку спадкування. При цьому судом встановлено, що секретар Буряківської сільської ради Марценюк В.А. порушила п. 2.8 Порядку № 3306/5 та посвідчила заповіт від імені [PERSON] на працівника органу місцевого самоврядування Буряківської сільської ради Ящук Г.А., тим самим порушила порядок посвідчення заповіту, що в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України вказує на те, що заповіт від 19.09.2018 з моменту його посвідчення є нікчемним. Згідно зі ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно зі\~ст. ст. 1233 - 1235 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1247 ЦК України\~заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України). Згідно ст. 9 Закону України "Про нотаріат" нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншого органу місцевого самоврядування. Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та довіреності на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними. Відповідно до п. 2.8 Порядку передбачено, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про нотаріат"\~посадова особа органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, не має права вчиняти нотаріальні дії\~на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, їхніх та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер),\~а також на ім`я та від імені працівників даного органу місцевого самоврядування.\~Посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного органу місцевого самоврядування. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються нотаріусом чи у будь-якому іншому органі місцевого самоврядування. Рішенням суду від 12.06.2023, яке набрало законної сили, встановлено, що з 14.03.2006 [PERSON] переведена на посаду головного бухгалтера Буряківської сільської ради. 05.01.2019 Буряківську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Райгородоцької сільської ради. З посади головного бухгалтера Буряківської сільської ради [PERSON] звільнена 13.03.2019. Таким чином судом встановлено, що секретар Буряківської сільської ради Марценюк В.А. порушила п. 2.8 Порядку № 3306/5 та посвідчила заповіт від імені [PERSON] на працівника органу місцевого самоврядування Буряківської сільської ради Ящук Г.А., тим самим порушила порядок посвідчення заповіту, що в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України вказує на те, що заповіт від 19.09.2018 з моменту його посвідчення є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В\~постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 147/1062/21 (провадження № 61-6536св22)\~вказано, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських радах народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких\~за рішенням виконавчого комітету відповідної ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених\~ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за\~законом\~та заповітом, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 4 ст. 1254 ЦК України\~якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених ст. ст. 225\~і\~231\~цього\~Кодексу. У\~постанові Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц\~(провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена\~законом\~і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Згідно з підпунктами 5.1 - 5.5 пункту 5 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача.\~Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі. Якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку,

Outcome: partial