Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

У лютому 2024 року позивач через адвоката Старовойтову Д.А. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь позивача [PERSON] сплачені грошові кошти в загальній сумі 53 522,00 грн., що складаються з: сплачених грошових коштів в розмірі 45 592,00 грн. за Попереднім договором №40П/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Просто пологи»; сплачених грошових коштів в розмірі 7930,00 грн. за ненадану відповідачем послугу з додаткового перебування в післяпологовій палаті «Стандарт»; три проценти річних, що станом на 06.02.2024 року становить 118,80грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що між сторонами був укладений Попередній договір № 40П/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Просто пологи» . Відповідно до п. 1.4., 1.6. Попереднього договору при підписанні даного договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 45 592 грн., що дорівнює ціні / вартості послуг Медичного закладу за Основним Договором. Грошові кошти, сплачені Пацієнтом у якості Авансового платежу за даним Попереднім Договором, зараховуються в рахунок оплати ціни послуг Медичного закладу за Основним договором. Позивачем відповідно до рахунку-фактури №70997 від 31.01.2022 року зазначена в п. 1.4. Попереднього договору сума була сплачена в повному обсязі на користь Медичного закладу, проте в подальшому основний договір щодо надання медичної допомоги (медичних послуг) між сторонами укладено не було, а грошові кошти, сплачені за Попереднім договором, не повернуто. Додатково позивач відповідно до рахунку-фактури № 70996 від 31.01.2022 року сплатила на користь ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» послугу «додаткове перебування в післяпологовій палаті «Стандарт», 1 доба (без вартості лікування) та розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовин вартістю 7 930 грн. 29.04.2022 року Позивач народила доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження . 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року. Між сторонами не було укладено основний договір - договір про ведення пологів. Позивач виконала свій обов?язок за Попереднім договором: сплатила грошові кошти на користь відповідача, проте, в подальшому сторонами основний договір щодо надання медичної допомоги (медичних послуг) укладено не було. 02.01.2024 року представником позивача на юридичну адресу в відповідача було направлено письмову вимогу про повернення сплачених коштів. Вимога позивача повернути сплачені кошти була отримана відповідачем 05.01.2024 року. В Попередньому договорі визначено, що кошти мають бути повернені Відповідачем протягом п`яти календарних днів з моменту отримання вимоги (п. 1.8. Договору) - тобто, до 10.01.2024 року включно. Таким чином період нарахування трьох процентів річних боргу становить: з 11.01.2024 року по 06.02.2024 року (дата подання позову) - 27 днів. Розрахунок трьох процентів річних: (53 522, 00 грн. ? 3 % річних) / 365 = 4,40 грн. - за день прострочення 4,40 грн. х 27днів =118,80 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку з воєнними діями відповідач не надав їй обумовлених укладеним попереднім договором послуг, основний договір не укладався та не повернув отриманих на підставі вказаного договору коштів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 року справу передано на розгляд головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою судді від 14.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. 08.03.2024 року до суду ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подано відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що між ТОВ «Лелека» та позивачем 31.01.2022 року було укладено попередній договір № 40/П/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Просто пологи», за умовами якого позивач сплатила на рахунок відповідача 45592 грн. Також додатково за перебування в післяпологовій палаті «Стандарт», 1 доба (без вартості лікування) позивачем сплачено 5130 грн., розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовин у розмірі 2800 грн. Надати послугу ТОВ «Лелека» не мало фізичної можливості, так як позивач у ТОВ «Лелека» пологи не проводила. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, пологовий будинок призупинив свою роботу до 01 вересня 2022 року. З огляду на дію воєнного стану на території України та дію-форс мажорних обставин на весь період воєнного стану, про що безпосередньо сказано у листі Торгово - промислової палати України, що зобов`язання сторін подовжуються на цей період, та відповідно, у особи перед якою зобов`язання має бути виконано, ще не виникло порушене право, та відповідно відсутні підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Також зазначали, що позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі п.2 ст.625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки, такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Лелека» , разом з тим такі доводи спростовуються назвою самої статті 625 ЦК України - «відповідальність за порушення грошового зобов`язання». У пунктах 104 та 105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Так, як будівля пологового будинку зазнала значних пошкоджень через бойові дії, робота була призупинена, і введення військового стану офіційно визнається форс-мажорною обставиною. Просили суд при ухваленні рішення врахувати доводи ТОВ «Лелека» викладені у відзиві та клопотанні. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами 31.01.2022 року укладено Попередній договір № 40П/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Просто пологи» . Відповідно до пункту 1.1. за даним Попереднім Договором Сторони приймають на себе зобов`язання у термін з 22 до 32 тижні вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 до 34 тижня вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в інших медичних закладах) укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), Пакет «Просто пологи» (надалі - «Основний договір» або «Договір»), на умовах якого Пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів Пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров?я України, обов?язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього. Відповідно до п. 1.4., 1.6. Попереднього договору при підписанні даного договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 45 592 грн.,що дорівнює ціні / вартості послуг Медичного закладу за Основним Договором. Грошові кошти, сплачені Пацієнтом у якості Авансового платежу за даним Попереднім Договором, зараховуються в рахунок оплати ціни послуг Медичного закладу за Основним договором. Позивачем відповідно до рахунку-фактури №70997 від 31.01.2022 року зазначена в п. 1.4. Попереднього договору сума була сплачена в повному обсязі на користь Медичного закладу. Таким чином, Позивач виконала передбачений договором обов`язок - сплатила грошові кошти на користь Відповідача, проте в подальшому основний договір щодо надання медичної допомоги (медичних послуг) між сторонами укладено не було, а грошові кошти, сплачені за Попереднім договором, не повернуто. Додатково Позивач відповідно до рахунку-фактури № 70996 від 31.01.2022 року сплатила на користь ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» послугу «додаткове перебування в післяпологовій палаті «Стандарт», 1 доба (без вартості лікування) та розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювань обміну речовин вартістю 7 930 грн. 29.04.2022 року Позивач народила доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1.8 Попереднього договору у разі відмови Пацієнта або медичного закладу від укладення Основного договору у термін, передбачений п. 1.1 цього Попереднього договору, зобов`язання за цим Попереднім договором припиняються, грошові кошти, сплачені в якості авансового платежу за даним Попереднім договором, підлягають поверненню Медичним закладом Пацієнтові протягом 5 календарних днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги Пацієнта. Попередній договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за Попереднім Договором (п. 1.13 Попереднього Договору). 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року. Між сторонами не було укладено основний договір - договір про ведення пологів. Відповідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов?язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України). Позивач виконала свій обов?язок за Попереднім договором: сплатила грошові кошти на користь Відповідача. Проте, в подальшому сторонами основний договір щодо надання медичної допомоги (медичних послуг) укладено не було і відповідачем отримані кошти позивачу не повернуто. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 02.01.2024 року представником Позивача на юридичну адресу Відповідача було направлено письмову вимогу про повернення сплачених коштів . 05.01.2024 року вимога була отримана Відповідачем, проте кошти позивачу не повернуто, протилежне судом не встановлено. Стаття 625 ЦПК України на яку посилається позивач передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимога позивача повернути сплачені кошти була отримана відповідачем 05.01.2024 року, про що вже було зазначено вище. В попередньому договорі визначено, що кошти мають бути повернені Відповідачем протягом п`яти календарних днів з моменту отримання вимоги (п. 1.8. Договору) - тобто, до10.01.2024 року включно. Суд відхиляє доводи відповідача на те, що причиною невиконання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» умов договору щодо повернення коштів були форс-мажорні обставини , а отже, відсутні підстави для застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідач жодним доказом не довів, які саме обставини вплинули на неможливість виконання обов`язку саме з повернення коштів з моменту звернення позивача з вимогою в січні 2024 року. Сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню ст.625 ЦК України і кошти підлягають стягненню за період, як просить позивач. Таким чином період нарахування трьох процентів річних боргу становить: з 11.01.2024 року по 06.02.2024 року (дата подання позову) - 27 днів. Розрахунок трьох процентів річних: (53 522, 00 грн. ? 3 % річних) / 365 = 4,40 грн. - за день прострочення 4,40 грн. х 27днів =118,80 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору при звернні до суду та з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь державни слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Стосовно поданої позивачем заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить до наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Понесені витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить договором від 25.12.2023 року укладеним між Позивачем тa АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ВЕРІТІ ГРУП» про надання правової допомоги № 23/1408, ордером адвоката Старовойтової Д.А., свідоцтвом адвоката Старовойтової Д.А., дорученням, рахунком -фактурою № 1 від 03.01.2024 року на суму 5000 грн., рахунком -фактурою № 2 від 22.03.2024 року, звітом про виконану роботу, з якого убачається надано клієнту усну консультацію 0,5 год., складання позовної заяви 5 год., складання заяви про стягнення судових витрат 1 год. У вказаному звіті зазначено, що вартість 7000 грн. - гонорар визначений сторонами не залежить від обсягу виконаної роботи .Також суду надано акт-прийому передачі виконаних робіт № 1 від 07.05.2024 року та квитанції про оплату. Відповідач подав заяву 23.05.2024 року про зменшення розмір витрат на правничу допомогу з посиланням на те, що ТОВ «Лелека» має збиток 51 528 000 грн. в 2023 році з урахуванням воєнного стану та зменшення кількості пацієнтів, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому просили зменшити судовий збір до 3000 грн. Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським об`єднанням усіх видів правничої допомоги за актом приймання-передачі послуг. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ціни позову, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 6000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та об`ємом виконаної адвокатом роботи. На підставі викладеного та

Outcome: approved