Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1999 року. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що подружнє життя з відповідачем поступово погіршилось, в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та довіра, які притаманні сім`ї. З лютого 2022 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. На примирення позивач не згідна. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 05.09.1999 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис за № 310. Крім цього, просить після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, в тому числі й повторно, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 05.09.1999 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 05.09.1999 року, актовий запис за № 310. Згідно актового запису про зміну імені №71 від 08.10.2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаєморозуміння та спільні інтереси, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.09.1999 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис за № 310. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.

Outcome: approved