Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

[PERSON] у своєму позові, поданому її представником адвокатом Загарія О.Д. посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.05.1987 року, зареєстрованому відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів по актовому запису за №882. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. В подружжя давно почали виникати непорозуміння з приводу різних поглядів на життя, сімейні цінності та їхнє спільне майбутнє, що в сукупності призвело до зникнення почуття любові та взаємного піклування один про одного. З квітня 2016 року вони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, неодноразові намагання зберегти сім`ю до позитивних результатів не призвели, а тому збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Крім того, вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.07.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та призначно покарання у виді 9 років позбавлення волі. На даний час [PERSON] відбуває покарання в Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)». Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Загарія О.Д. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, проте направив до суду письмову заяву про розгляд справу без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 22.05.1987 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів по актовому запису за №882 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.1987 року). На даний час від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Згідно вироку Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.07.2023 року відповідача засуджено за ч.4 ст.152 КК України до покарання у виді 9-ти років позбавлення волі, яке він відбуває у державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)». Сім`я сторін фактично розпалася, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved