Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже є повнолітньою особою. Наразі їх з відповідачем донька - [PERSON] , є студенткою 1 курсу Національної академії внутрішніх справ, денної форми навчання, здобуває ступінь вищої освіти бакалавра, за спеціальністю «Право», за контрактом, на умовах договору з фізичними особами № ІД-1460 ю)1 від 29.08.2023. Згідно умов договору, загальна вартість навчання становить 128000 грн., яка може сплачуватись частинами, в розмірі по 32000 грн. за кожен рік навчання. Оплату за навчання доньки вона вимушена сплачувати самостійно, так як донька у зв`язку з навчанням не працює. До того ж, щомісяця вона витрачає кошти на проживання доньки в гуртожитку, придбання одягу, взуття, канцелярських товарів, підручників, продуктів харчування тощо, а відповідач ніякої участі у матеріальному забезпечення дитини не приймає, в зв`язку з чим, вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є працездатним, отримує офіційний дохід, є фізично здоровим, а тому, має можливість утримувати доньку, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, чи до досягнення донькою 23-х років. Представник позивача просила суд надати можливість подати остаточні розрахунки судових витрат протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення у справі, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.274,276 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 29.04.2024 було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.06.2024 на 13.00 год. В матеріалах справи міститься відзив відповідача, у якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема вважав, що навчання особи з метою здобуття освіти не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини і не є додатковими витратами, у розумінні ст.185 СК України. Крім того, позивачка не узгодила із ним питання щодо навчання доньки саме у Національній академії внутрішніх справ, самостійно обрала цей заклад, а тому вважає, що стягнення додаткових витрат, а саме оплата за навчання, не підлягають задоволенню. До того ж, вважав, що розмір витрат на правничу допомогу є занадто завищеним, є неспіврозмірним з заявленими позовними вимогами та документально не підтвердженим, вважав, що справедливими витратами надання правничої допомоги є сума у 3000 грн. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Оснач С.А. зазначила, що заперечення відповідача, щодо обраного дитиною, яка є повнолітньою, навчального закладу, є пріоритетом та необхідністю якнайкращого розвитку її здібностей, шляхом отримання освіти з обраним напрямком. Жодним нормативним актом не передбачено отримання узгодження батька та матері на вибір навчального закладу дитиною, водночас, забезпечення повноцінного розвитку дитини є обов`язком батьків, які в повній мірі повинні приймати участь у витратах на здобуття освіти. Стосовно заперечень щодо витрат на правничу допомогу, зауважила, що розмір гонорару адвоката визначається за погодженням з клієнтом і суд не вправі втручатись у ці правовідносини. Заперечуючи проти відповіді на відзив, відповідач зазначив, що позивачкою не зазначено, якими критеріями та особливими обставинами обирався навчальний заклад. Доводи позивачки про його майновий стан та стан його здоров`я, є лише її припущеннями, які не підтверджені жодними доказами. Твердження позивачки, що жодним нормативним актом не передбачено отримання погодження батька та матері на вибір навчального закладу дитиною, вважає такими, що суперечать здоровому глузду. Водночас, він свій обов`язок, передбачений ст.150 СК України, виконав, оскільки його донька має загальну середню освіту, вихована в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до родини, сім`ї, народу, Батьківщини, тому твердження щодо невиконання ним законодавчо передбаченого обов`язку є помилковими. Витрати правничої допомоги вважав надмірно завищеними. Дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , сторони у справі (а.с.12). 10.12.2023 [PERSON] досягла повноліття. Згідно ксерокопії договору № ІД-1460 ю)1 від 29.08.2023, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] навчається на І курсі Національної академії внутрішніх справ, денної форми навчання, здобуває ступінь вищої освіти бакалавра, за спеціальністю «Право», за контрактом, на умовах договору з фізичними особами № ІД-1460 ю)1 від 29.08.2023. Згідно умов договору, загальна вартість навчання становить 128000 грн., яка може сплачуватись частинами, в розмірі по 32000 грн. за кожен рік навчання. (а.с.10,11). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Особливість такого утримання полягає у строковості дії (до припинення навчання або до досягнення 23 років) та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - неможливості надавати матеріальну допомогу. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що здобуття вищої освіти його донькою не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини і не є додатковими витратами, у розумінні ст.185 СК України. До того ж, обираючи навчальний заклад, позивачка не узгодила із ним питання щодо навчання доньки саме у Національній академії внутрішніх справ, тому вважав, що стягнення додаткових витрат, а саме оплати за навчання не підлягають задоволенню. Стосовно вказаних заперечень відповідача, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено отримання узгодження батька та матері на вибір навчального закладу дитиною. Водночас, доказів неможливості надання матеріальної допомоги своїй донці (відомостей щодо наявності на утриманні відповідача інших осіб, хронічних захворювань, важкого матеріального становища) відповідач суду не надав. Також суду не було надано доказів про виконання відповідачем обов`язку, передбаченого ст. 199 СК України. Натомість, позивачкою було надано докази сплати коштів за навчання повнолітньої доньки за 2023-2024 навчальний рік. Відтак, вочевидь, виконання обов`язку з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, має місце лише з боку її матері. Тому, позовна вимога позивачки, щодо стягнення з відповідача коштів за навчання доньки за 2023-2024 навчальний рік, в розмірі 16000 грн. підлягає задоволенню. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Проаналізувавши зібрані у справі докази, беручи до уваги матеріальне становище сторін та те, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі за контрактом і, безспірно, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а також враховуючи необхідність придбання позивачкою продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.02.2024 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. Суд вважає, що саме за умови стягнення з відповідача таких сум, будуть забезпечені передбачені законом права як самого відповідача, так і його доньки, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати за надання правничої допомоги адвоката в розмірі 15000грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час розгляду справи позивачкою докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду не надані, однак вона вказала, що такі докази вона надасть в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України. Отже питання щодо стягнення з відповідача на професійну правничу допомогу буде вирішено згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України під час ухвалення додаткового рішення..

Outcome: approved