Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування вимог позивач вказав, що у період березня - квітня 1997 року він познайомився ізустрічався з [PERSON] . У цей період вона завагітніла від нього, про що його не повідомила. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Відомості в графі батько в свідоцтві про народження записані зі слів матері. Факт визнання батьківства [PERSON] стосовно його дитини підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження №40726 від 19.01.2024. Встановлення факту батьківства необхідно йому для належного оформлення документів, так як я його виховую сам. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник адвокат Грималюк Б.І. не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: [PERSON] народився [INFO] , в м.Кременець Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] виданого 30.07.2020 року. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.1998 року. У графі батько вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17.05.2024, [PERSON] народився [INFO] . У графі батько вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 21.08.2021 [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . [PERSON] . народився [INFO] , в м.Кременець Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] виданого 31.08.2021 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 09.02.2024 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 21.06.2023 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно результату молекулярно-генетичного дослідження від 19.01.2024, проведеного відносно дитини [PERSON] , вбачається, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999 %. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма ст. 7 Сімейного кодексу України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказано, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Так, батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , підтверджено матір`ю дитини, яка як відповідач по справі позовні вимоги визнала та молекулярно-генетичним дослідженням. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За таких обставин, суд вважає, що необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , зазначивши позивача в графі «батько».

Outcome: approved