Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, відповідно до якої просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача Вона перебувала у шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 06.06.2006 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею, позивачем. На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.11.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року розмір аліментів було збільшено до 500 грн. З часу ухвалення рішення про зміну розміру аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зріс. Крім того, відповідач, не зважаючи на розмір аліментів у сумі 500 грн, своєчасно їх не сплачує. Вона неодноразово зверталась до відповідача щодо можливості надання ним добровільної допомоги на утримання дочки, однак останній такої допомоги не надає. 01.10.2023 року у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я їй було встановлено третю групу інвалідності та через проходження нею лікування у цьому році вона тимчасово не працювала. Враховуючи викладене, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року на утримання дочки [PERSON] , з твердої грошової суми 500 грн на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, аліменти просить стягнути, починаючи з 21.10.2021 року і до досягнення дитиною дочкою повноліття, тобто до [INFO] . Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 18.04.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.05.2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позиція учасників справи Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому, позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, а відповідач, що проти їх задоволення не заперечує. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, будь-яких клопотань не подала, заперечення на позов від неї на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 06.06.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2011 року було розірвано. Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії виконавчого листа від 11.11.2014, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, збільшено розмір аліментів, присуджених за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.11.2011 року у справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з суми 300 грн щомісячно в твердій грошовій сумі до суми 500 грн в твердій грошовій сумі щомісячно, з дня набрання чинності рішенням суду на час до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Як свідчить копія довідки квартального комітету №26 Олександрійської міської ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ №187885 від 10.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено третю групу інвалідності загального захворювання з ураженням ОРА. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судовим рішенням був встановлений обов`язок відповідача щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки та визначено його розмір. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 51. Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх справах щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними постановами, що займаються питаннями соціального забезпечення адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню. Згідно зст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно за законів України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.183,184\~СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України. У ч.1 ст.192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192\~СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, а саме: з твердої грошової суми в розмірі 500 грн на 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, починаючи з 21.10.2021 року, мотивуючи тим, відповідач присуджену до стягнення суму аліментів своєчасно не сплачував, від надання матеріальної допомоги у добровільному порядку відмовляється. Згідно з ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 18 травня 2020 у справі №215/5867/17, від 07 грудня 2022 року у справі №756/11185/20. Положеннями статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої\~статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що позивачка [PERSON] не надала належних і допустимих доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача в більшому розмірі, а останній ухилявся від їх сплати та виконання свого обов`язку з утримання дитини, суд доходить висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення аліментів за минулі роки. Висновки за результатами розгляду справи Звертаючись до суду із позовними вимогами позивач просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягнуто з відповідача за рішенням суду на утримання неповнолітньої дочки, посилаючись на збільшення затрат на утримання останньої. При вирішенні даного позову суд бере до уваги значний період часу, що минув із дати визначення розміру аліментів, внаслідок чого істотно змінились обставини які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі (потреби в харчуванні, одязі, товарах побутового призначення тощо, вартість послуг з навчання та ін.). Із огляду на ці обставини, підлягає врахуванню факт зміни розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ріст цін у зв`язку з інфляцією на оздоровлення, харчування, лікування. Крім того, відповідач не заперечує проти зміни способу та порядку стягнення аліментів на утримання дочки, про що свідчить його заява про визнання позову. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дочки в частині зміни стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів підлягає до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни порядку та способу стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки, починаючи з 21.10.2021 року, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та, що вона приймала заходи щодо їх одержання. Посилання позивача на усні звернення до відповідача не є належними та достатніми доказами на підтвердження обставин, які мають бути доведені для стягнення аліментів за минулий час. Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача стосовно обмеження максимального розміру аліментів, а саме, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки позивач звернулась до суду в позовному провадженні, де максимальний розмір аліментів не обмежується. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1211 грн 20 коп судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial