Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком відповідача [PERSON] , інших дітей, які б могли йому надавати матеріальну допомогу не має. Вказує, що він є непрацездатною особою, пенсіонером, інших доходів, крім пенсії, не має, страждає хронічними захворюваннями, потребує лікування, значних фінансових витрат та матеріальної допомоги, яку його син має можливість йому надавати. Представник позивача надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої він позов визнає, заперечень не має, справу просить розглянути без його участі. Суд, в силу ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: відповідач [PERSON] - [INFO] є сином позивача [PERSON] - [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] від 19.09.1985 р. Позивач [PERSON] є особою пенсійного віку, страждає тяжкими хронічними хворобами, періодично проходить стаціонарне лікування, потребує постійного лікування. Дані обставини доводяться медичними документами, долученими до позовної заяви. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що відповідач зобов`язаний утримувати його як батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, а тому є усі підстави для стягнення з відповідача аліментів. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм закону, які підлягають застосуванню. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В силу ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Суд, враховує, що позивач є особою пенсійного віку, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, отримує пенсію в розмірі близько 2 400 грн, що є недостатньою для нормального життєзабезпечення, страждає хронічними хворобами, потребує коштів на лікування, а тому потребує матеріальної допомоги. Батьківських прав відносно відповідача позивач [PERSON] не позбавлявся, обставин щодо його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків судом не встановлено, отже обставин які б слугували підставами для звільнення відповідача від обов`язку утримувати батька судом не встановлено. Згідно довідки про доходи відповідача, вбачається, що відповідач [PERSON] має постійний заробіток та може надавати матеріальну допомогу батьку. За таких обставин, відповідач зобов`язаний утримувати свого батька відповідно до положень ч.1 ст.202 СК України, не заперечує свого обов`язку, визнав позовні вимоги, отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 21.05.2024. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, в силу ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача, у разі визнання позову, в користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.

Outcome: approved