Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача - Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та просять: встановити факт прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визнати право власності у порядку спадкування по (за кожним із позивачів) частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що їх мама - [PERSON] , [INFO] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Мошковського О.С., однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачі фактично вступили у спадкові права після смерті матері у порядку ст. 549 ЦК УРСР, а тому є необхідним і у судовому порядку визнати факт прийняття спадщини після смерті мами. За вказаних обставин вимушені звернутися до суду із даним позовом. Процесуальні дії суду Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду. Заяви клопотаня учасників Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду, представник позивачів - адвокат Кушніренко А.В. подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за відсутності позивачів та представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач - Харитонівська сільська рада Житомирського району Житомирської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу, представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серією [NUMBER] ( а.с.17). Ступінь родинних відносин позивачів ( кожної окремо) та померлої [PERSON] , як доньки та матері підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копією рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.12.2010 по справі № 2-869/10 ( а.с.18-21) . [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею за цією ж адресою була зареєстрована: дочка - [PERSON] - [INFO] і дана обставина підтверджується довідкою Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.04.2024 № 167 ( а.с. 64). [PERSON] та [PERSON] , що після смерті своєї матері, [PERSON] , прийняли спадщину в 6 місячний строк (в період з грудня 1990 по червень 1991року), а саме: проводили ремонт житлового будинку, обробляли присадибну земельну ділянку в [ADDRESS] і дана обставина підтверджується копією довідки Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.11.2023 за № 407 ( а.с. 12). Відповідно до запису в погосподарській книзі Харитонівської сільської ради за [PERSON] рахується житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд і дана обставина підтверджується копією довідки Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.11.2023 за № 409 ( а.с. 23). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що виготовлений станом на 15.01.2024, характеристики на будинок, встановлено, що житловий будинок 1978 року побудови, літ. «А», загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., сарай «літ.Б», літня кухня «літ.В», навіс «літ.Г», огорожа № 1-2. ( а.с.25-27). Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна № 27 від 16.01.2024 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 251 станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, не зареєстровано ( а.с. 32). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2024 за № 62/02-31 виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковським О.С. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно ( а.с. 33). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Положеннями ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Положенням ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (постанова ВС від 20.03.2020 року по справі № 305/235/17, постанова від 26.07.2023 року по справі № 641/3893/20). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13) та відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, що в свою чергу і зробили позивачі [PERSON] та [PERSON] , звернувшись до суду із відповідними позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування, у зв`язку із наявність постанови державного нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальних дій. Відповідно, за наведених встановлених обставин справи у своїй сукупності, оскільки наявними матеріалами справи підтверджується факт належності спадкового майна померлій [PERSON] , в тому числі й фактичного вступу у володіння та користування [PERSON] та [PERSON] спадковим майном, що залишилося після смерті матері в розумінні ст. 549 ЦК УРСР, зважаючи на відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно та наявність постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій саме за вказаних причин, що і стало підставою заявлення відповідних позовних вимог, суд вважає що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1258,1261,1269 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" із змінами та доповненнями,

Outcome: approved