Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник позивача адвоката Шевченко С.М. звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 1 Національна страхова компанія «Оранта» на користь позивача [PERSON] суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27575,99 грн.; стягнути з відповідача 2 [PERSON] , на користь позивача [PERSON] 26829,49 грн. різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] та вартістю матеріального збитку; стягнути з відповідача 2 [PERSON] , на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної цивільної справи. Позовна заява обґрунтована тим, що 30 липня 2023 року, приблизно о 16 год. 10 хв. [PERSON] (надалі відповідач 2), керуючи автомобілем «FORD FUSION» реєстраційний номер [NUMBER] та перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, рухався по [ADDRESS] . Під час руху відповідач 2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого останні був пошкоджений, а його власнику [PERSON] (надалі позивач) було завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] у даній дорожній ситуації порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. \~ \~ \~ \~07 вересня 2023 року постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у справі № 537/1366/23 за даним фактом відповідач 2 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, частиною 5 ст. 126, ч. ст. 130 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Внаслідок вчинення відповідачем 2 адміністративного правопорушення та, як наслідку, пошкодження автомобіля, позивачеві [PERSON] було спричинено матеріальну та моральну шкоду, які, відповідно, виразилася у необхідності нести витрати на ремонт пошкодженого автомобіля та у сильних душевних переживаннях через пошкодження належного позивачеві майна. Враховуючи ту обставину, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ № 3338716 від 13.10.2022 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD FUSION» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (надалі по тексту відповідач 1), позивач відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Надалі-Закон) звернувся до страховика із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та відповідач 1 сплатив таке відшкодування двома платежами: на суму: 22213,75 грн. та 2623,71 грн., а всього на загальну суму у розмірі 24837,46 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 46 коп. Разом з тим, згідно з висновком експерта № 160, складеного 11.10.2023 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 30.07.2023 року, складає 49913,45 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 45 коп. Тобто сума, яка була недоплачена страховою компанією складає 25075,99 грн. У добровільному порядку відповідач 1 не бажає доплатити суму страхового відшкодування, що змушує позивача звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Крім того, відповідач 1, всупереч вимогам Закону також відмовляється оплачувати і послуги евакуатора на загальну суму 2500 грн. Тобто зі страховика (відповідача 1) підлягає стягненню загальна сума недоплаченої суми страхового відшкодування у вигляді матеріального збитку та витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля потерпілого у розмірі 27575,99 (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 99 коп. При цьому, згідно із наведеним вище висновком експерта № 160 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 76742,94 (сімдесят шість тисяч сімсот сорок дві) гривні 94 коп. Як вбачається із наведеного вище, позивачеві [PERSON] пошкодженням належного йому автомобіля було заподіяно матеріальну шкоду та для відновлення свого порушеного права (відновлення автомобіля до стану, в якому той знаходився перед пошкодженням) необхідно витратити грошові кошти на проведення повного відновлювального ремонту у сумі 76742,94 (сімдесят шість тисяч сімсот сорок дві) гривні 94 коп. Також із матеріалів справи вбачається, що матеріальну шкоду позивачеві було заподіяно внаслідок протиправних дій відповідача 2 [PERSON] . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням обставин, які мають істотне значення. При визначенні враховуються вимоги розумності і справедливості. В нашому випадку, позивачеві [PERSON] завдано моральної шкоди, оскільки по-перше йому спричинена майнова шкода у розмірі, що є для нього значним, по друге, з 30.07.2023 він не зміг відновити пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль до стану, у якому той знаходився перед ДТП, що кожен день йому нагадує про той неприємний інцидент, пов`язаний із пошкодженням автомобіля, порушення його прав, а також той факт, що вже понад чотири місяці пройшло з моменту ДТП, а йому відшкодовано менше 50% від загальної суми, що необхідна йому для відновлений його автомобіля. При цьому, позивачеві невідомо, коли б відповідачі самостійно вирішили б відновити його права, попри свій обов`язок. Внаслідок спричиненої моральної шкоди, у позивача порушено нормальні життєві зв`язки, йому знадобилися додаткові зусилля для організації свого життя. Так, як постійно він переживав та продовжує переживати, що йому досі не відшкодували завданої шкоди. Через це в нього порушився сон, почалася тривожність та його мучать постійні переживання, що призвело до погіршення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань. Вважаємо, що в даному випадку, справедливим відшкодуванням моральної шкоди буде стягнення із відповідача 2 [PERSON] такої шкоди у розмірі 10000 гривень. Орієнтовний (попередній) розмір судових витрат, який буде підлягати розподілу у разі задоволення позову судом складає до 20000 (двадцяти тисяч) грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.12.2023 відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.01.2024 до суду надійшов відзив, відповідно до якого представник відповідача [PERSON] зазначає, що вимоги позову необґрунтовані та відсутні законні підстави для їх задоволення. Відзив обґрунтовує тим, що на момент скоєння цієї дтп цивільно-правова відповідальність водія/власника транспортного засобу «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] перебувала під страховим захистом в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (далі - «Страховик») за чинним страховим Полісом № А1/3338716, яким посвідченого укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхувальник [PERSON] не дотримався вищезазначених умов страхування, передбачених положеннями п. 31.1 ст. 31 Закону України № 1961-IV. Разом з цим 01 серпня 2023 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся потерпілий [PERSON] , від якого було прийнято Повідомлення про та Заяву про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДТПІ належному йому автомобілю «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , та надав 03 серпня 2023 року вказаний аварійно пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику Страховика. За результатами проведеного розслідування дану дію вказаним страховиком визнано страховим випадком, що стався за страховим Полісом о АТ/3338716, що, у свою чергу, надало підстави для прийняття рішення про страхове відшкодування шкоди, завданої «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , та його здійснення на користь власника цього транспортного засобу у розмірі 22 213,75 грн. Про прийняте рішення Страховиком письмово повідомлено на адресу заявника/потерпілого [PERSON] у подальшому вказаним Страховиком на підставі результатів вищезазначених технічних оглядів було замовлено автотоварознавче дослідження суб?єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] . Враховуючи висновки вказаного автотоварознавчого дослідження вказаним Страховиком на користь потерпілого [PERSON] було здійснено доплату 2 623,71 грн. страхового відшкодування у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДГП належному йому транспортному засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] . За відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , до того ж, зареєстрованим платником ПІДВ, розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу), прийнятого до розрахунку страхового відшкодування, зменшено на суму ПДВ (20%) відповідно до положень п. 36.2* ст. 36 Закону України Ne 1961-IV. Виплату страхового відшкодування у загальній сумі 24 837,40 грн. проведено МАл «НАСК «ОРАНТА» на користь потерпілого [PERSON] за Страховими актами М ОЦВ-СП-23-16-95402/1 та М ОЦВ-31-СГ1-23-16-95402/2, що доводить виконання вказаним Страховиком своїх договірних зобов?язань за страховим Полісом N° А1/3338/16 3 відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , в результат дтп, яка сталася 30 липня 2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] . Разом з цим ПАТ «НАСК «ОРАНІА» відмовила у відшкодуванні вартості витрат, понесених позивачем за використання евакуатора, з тих підстав, що такі витрати не пов?язані з евакуацією транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р. н. [NUMBER] , саме з місця ДПТ. При цьому дати оплати заявлених послуг не відповідають Актам про прийняття-передачу виконаних робіт, складених ФО-П [PERSON] . Представник відповідача зазначає, що позов є необґрунтованим та просить відмовити у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шевченко С.М. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, всі обставини викладені в позовній заяві, отже доповнень не має. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши пояснення та доводи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 30 липня 2023 року, приблизно о 16 год. 10 хв. [PERSON] (надалі відповідач 2), керуючи автомобілем «FORD FUSION» реєстраційний номер [NUMBER] та перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, рухався по [ADDRESS] . Під час руху відповідач 2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого останні був пошкоджений, а його власнику [PERSON] (надалі позивач) було завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] у даній дорожній ситуації порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 07 вересня 2023 року постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у справі № 537/1366/23 за даним фактом відповідач 2 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, частиною 5 ст. 126, ч. ст. 130 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. (Копія постанови суду додається). Враховуючи ту обставину, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ № 3338716 від 13.10.2022 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD FUSION» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (надалі по тексту відповідач 1), позивач відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Надалі-Закон) звернувся до страховика із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та відповідач 1 сплатив таке відшкодування двома платежами: на суму: 22213,75 грн. та 2623,71 грн., а всього на загальну суму у розмірі 24837,46 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 46 коп. Згідно з висновком експерта № 160, складеного 11.10.2023 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 30.07.2023 року, складає 49913,45 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 45 коп. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28, 29 Закону № 1961-ІV до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У ст.12 згаданого Закону 1961-IV зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове від шкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону N 1961-IV). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону1961-IV Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Визначаючи розмір позовних вимог до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивач не звернув уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Отже, страхових ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повинен відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу саме з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а тому позовні вимоги до ПАТ«НАСК «ОРАНТА» про стягнення вартості ремонту без урахування зносу не ґрунтуються на нормах закону і правові підстави для їх задоволення відсутні. Суд також бере до уваги твердження відповідача, а саме те, що при автотоварознавчому дослідженні експертом до свого протоколу огляді включені окремі пошкодження транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , які не відповідають протоколам технічних оглядів, проведених представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА», зокрема (згідно Таблиці № 1 та Калькуляції ремонту № 121*/2023 від 11.10.2023): гратка радіатора в зборі, панель передка в зборі, ковпак колеса переднього правого, корпус вентилятора радіатора, а також ремонтні роботи: передньої частини віднов. геом. кузова, ремонтування лонжерона і пр., ремонтування диска колеса п. пр. Тому з урахуванням позиції відповідача, суд вражає за необхідне стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 9961,01 грн., беручи до уваги вже оплачені суми та розбіжності в експертному висновку та актах технічних оглядів. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення 26829,49 грн. різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] та вартістю матеріального збитку, підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом № 1961-ІV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи із закріпленого у ч. 1 ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, та з огляду на положення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, згідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. [NUMBER] та вартістю матеріального збитку в межах позовних вимог 26829,49 грн. Також, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Внаслідок спричиненої моральної шкоди, у позивача порушено нормальні життєві зв`язки, йому знадобилися додаткові зусилля для організації свого життя. Так, як постійно він переживав та продовжує переживати, що йому досі не відшкодували завданої шкоди. Через це в нього порушився сон, почалася тривожність та його мучать постійні переживання, що призвело до погіршення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань. З вказаних міркувань та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення суми стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Отже, вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд вважає що внаслідок зазначеної ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, однак, зазначений у позовній заяві розмір в 10 000 грн. є необґрунтованим, відсутній розрахунок такої суми моральної шкоди, а тому суд вважає можливим задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 5 000,00 грн., в задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цивільної справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №4041-7526-5969-5744 від 02.12.2023, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено частково, тому, судовий збір слід стягнути з ПАТ «НАСК«ОРАНТА» у розмірі 166,08 грн., з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 530,58 грн. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. на підставі: копії договору №68/23 про надання правової допомоги від 21.09.2023; копії рахунку-фактури № 68/23 від 21.09.2023, копії платіжної інструкції № 2PL045622_00000 від 22.09.2023, копії ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1183053, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, загальна сума витрати складає 10000,00 грн. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов [PERSON] задоволено частково і про понесення витрат по наданню правничої допомоги представник позивача заявив при подачі позову, тому, на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги розмір яких суд визначає пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача ПАТ «НАСК«ОРАНТА» необхідно стягнути 1547,00 грн., а з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 4942,00 грн.

Outcome: partial