Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» Шаблій Ю.В. звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою 12.04.2021, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2017 до 28.02.2021 у розмірі 42\~081 грн. 42 коп., інфляційні втрати 2\~972 грн. 88 коп., 3% річних 1\~779 грн. 02 коп., а також 2\~270 грн. 00 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , де споживачем послуг є [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань, за період з 01.10.2017 до 28.02.2021 утворилась заборгованість у розмірі 42\~081 грн. 42 коп., на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме, інфляційні втрати 2\~972 грн. 88 коп., 3% річних 1\~779 грн. 02 коп. Оскільки споживач добровільно заборгованість не погашає, а звернення підприємства з цього приводу ігнорує, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2021 матеріали позовної заяви передано для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.15-16). Матеріали надійшли до суду 11.06.2021 та за результатами автоматизованого розподілу передано у провадження судді Прасолову В.М. (а.с.23). Ухвалою суду від 14.06.2021 (головуючий суддя Прасолов В.М.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24). Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач [PERSON] , діючи через представника [PERSON] , через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав відзив на позов та заяву про застосування строку позовної давності до заявлених вимог (а.с.99-101,\~106-108), в якій також зазначив, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належало його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРЛ №076725 від 17.06.2011, виданого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-1414. При цьому, [PERSON] квартиру відчужила на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.05.2017, посвідченим Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в реєстрі за №1-631. Таким чином, з 11.05.2017 новим власником спірного житлового приміщення є [PERSON] , яка й повинна нести відповідальність за утримання майна та сплачувати житлово-комунальні послуги. У свою чергу, сам [PERSON] з 07.07.2016 не зареєстрований у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними відмітками про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України на його ім`я (а.с.143-148), а тому не був споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» в межах заявленого у позові періоду. Додатково зазначив, що при зверненні до суду позивачем пропущений строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, нарахованої за період з 01.10.2017 до вересня 2018 року, зважаючи на пред`явлення позову до суду 12.04.2021. 04.01.2024 від представника позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» надійшла відповідь на відзив (а.с.127-128). Ухвалою суду від 11.01.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (головуючий суддя Прасолов В.М.), залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] (а.с.137 протокол с.з.). 15.02.2024 представником позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» подано заяву про закриття провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] ; заяву про зміну предмету позову та клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви (а.с.150, 151, 152-153). У позові в уточненій редакції представник просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії до належного їй житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2017 до 28.02.2021 у розмірі 42\~081 грн. 42 коп., інфляційні втрати 2\~972 грн. 88 коп., 3% річних 1\~779 грн. 02 коп., а також 2\~270 грн. 00 коп. судового збору. Ухвалою суду від 27.02.2024 закрито провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] , на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.171). Ухвалою суду від 27.02.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (головуючий суддя Прасолов В.М.), поновлено АТ «Криворізька теплоцентраль» процесуальний строк на подання заяви про зміну предмету позову, заяву про зміну предмету позову із заявленням вимог до [PERSON] прийнято до розгляду (а.с.173 протокол с.з.). У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №340 від 11.04.2024 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. (а.с.177, 178). Ухвалою суду від 23.04.2024 цивільну справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.179). Представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» Шевченко Ю.С. про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з поданою заявою, просила справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] \~усудове засідання повторно не з`явилася, викликалася неодноразово у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на вказані обставини, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, тривалість її перебування у провадженні суду, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, відсутність належно поданого відзиву, суд постановив ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши зміст позову в уточненій редакції, письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. За\~бажанням споживача\~оплата житлово-комунальних\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів згідно\~з умовами\~договору про\~надання відповідних\~житлово-комунальних\~послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та відповідно споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії, в силу дії тягаря утримання майна. Житлове приміщення набуте нею в особисту приватну власність на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2017, посвідченого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1-631 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 938889012110) (а.с.111, 112). Попереднім власником житлового приміщення була [PERSON] продавець за договором купівлі-продажу, якій квартира належала з 26.07.2011 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРЛ №076725 від 17.06.2011, виданого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1-1414, що слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості про зміну власника житлового приміщення після 11.05.2017 в матеріалах справи відсутні. Фактично [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрованою не значиться. Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачем [PERSON] не укладався, але житлово-комунальні послуги надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, та постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі №642/2858/16. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги\~з постачання\~теплової енергії\~повинен забезпечити\~постачання теплоносія\~безперервно,\~з гарантованим\~рівнем безпеки,\~обсягу,\~температури та\~величини тиску. Параметри\~якості теплової\~енергії повинні\~відповідати нормативним\~документам у\~сфері стандартизації. Постачання\~теплової енергії\~для потреб\~централізованого опалення\~здійснюється в\~опалювальний період. Порядок\~визначення дати\~початку і\~закінчення опалювального\~періоду визначається\~законодавством. Постачання\~теплової енергії\~на індивідуальні\~теплові пункти\~споживачів для\~потреб опалення\~та приготування\~гарячої води\~здійснюється безперервно,\~з урахуванням\~перерв,\~визначених статтею\~16\~цього Закону. Ціною\~послуги з\~постачання теплової\~енергії є\~тариф на\~теплову енергію\~для споживача,\~який визначається\~як сума\~тарифів на\~виробництво,\~транспортування та\~постачання теплової\~енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Щомісяця, протягом дії опалювальних сезонів з 2017 року по 2021 рік, позивач нараховував плату за надані послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , виходячи із встановлених тарифів та опалювальної площі житлового приміщення 47,5 кв.м., відсутності пільг та субсидії, компенсації, однак [PERSON] кошти за вказані послуги належним чином не сплачувала, внаслідок чого за період з 01.10.2017 до 28.02.2021 виникла заборгованість в розмірі 42\~081 грн. 42 коп. В межах заявленого періоду відповідач здійснила лише один платіж, а саме, у листопаді 2017 року у сумі 1\~571 грн. 08 коп. відповідно до нарахування (а.с.160). Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку\~надання житлово-комунальних\~послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2017 до 28.02.2021 розрахована вірно та складає 42\~081 грн. 42 коп., що підтверджується доказами у матеріалах справи (а.с.160). При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат 2\~972 грн. 88 коп. та 3% річних від простроченої суми боргу 1 779 грн. 02 коп. вважає вірним (а.с.161, 161-зворот). Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення, у даному випадку [PERSON] , та з огляду на те, що між\~відповідачем і\~позивачем існували\~фактичні договірні\~відносини,доведеність заявленого позивачем розміру заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог за позовом в уточненій редакції від 15.02.2024 в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.3).

Outcome: approved