Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, з 9000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі на 30000 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що із відповідачем перебувала у шлюбі, який між ними було розірвано у 2023 році. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , 2014 року народження. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/1300/23 від 14.12.2023 вирішено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 9000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового рішення було видано виконавчий лист 23.01.2024 про стягнення аліментів. 09.02.2024 відкрито виконавче провадження №74120637 Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). У процесі виконання виконавчого провадження №74120637 державним виконавцем було надано запити до Державної податкової служби про джерела та/або суми доходів відповідача на що було отримано відповідь на запит №1913722768 від 09.02.2024 про те, що відповідач по справі є самозайнятою особою та у 2 кварталі 2023 року отримав дохід у розмірі 450388,41 грн. від іноземного підприємства «Сайткор Україна», у 3 кварталі 2023 року отримав дохід у розмірі 526753,72 грн. від іноземного підприємства «Сайткор Україна» та дохід в розмірі 1352547,51 грн. (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи). У 4 кварталі 2023 року відповідач отримав дохід у розмірі 451687,37 грн. від іноземного підприємства «Сайткор Україна» та дохід в розмірі 1815582,25 грн. (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи). Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2024, відповідач є фізичною особою підприємцем. На момент подачі позовної заяви про стягнення аліментів вона не мала жодних відомостей щодо доходів відповідача, а сума 9000 грн. була визначена відповідно до пропозиції самого відповідача в проекті договору про виховання дитини. Після того, як вона в процесі виконання виконавчого провадження отримала дані з відповідей на запити до Державної податкової служби України про джерела суми доходів відповідача, вона дізналася про дійсні доходи останнього, а відтак виникла підстава для збільшення розміру аліментів (покращення матеріального стану відповідача). Аліменти на утримання дитини просить збільшити у твердій грошовій сумі, враховуючи факт того, що відповідач є фізичною особою-підприємцем і не має регулярного постійного фіксованого доходу. Підставою для збільшення розміру аліментів є не тільки покращення матеріального становища відповідача, але і наступні обставини, а саме те, що вона являється внутрішньо переміщеною особою та із нею проживає їх неповнолітній син, вона не отримує дохід як внутрішньо переміщена особа. Вона не перебуває на обліку в центрі зайнятості, та на даний час вона не працює та не може знайти роботу, у зв`язку із станом здоров`я. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина виріс у зв`язку із зростаннмя цін на продукти харчування та одяг, витрати на комунальні платежі та оренду житла. Також підвищився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. 09.04.2024 представником відповідача адвокатом Шемета І.В. подано відзив на позовну заяву, згідно якого остання просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що суд при ухваленні рішення про стягнення аліментів, суд врахував, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, заявлений розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та його потреби. Одночасно, в рішенні Жидачівського районного суду Львівської області про стягнення аліментів позивач у відповіді на відзив зазначила, що «відповідач зареєстрований як приватний підприємець, проте офіційного працевлаштування не має, лише працює по договірній системі, тому просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 9000 грн., які визначила виключно на підставі погодження її з відповідачем, його матеріального становища, доходів та стану здоров`я». Тобто при розгляді справи про стягнення аліментів позивачу було відомо про дохід відповідача та його стан здоров`я. Дохід у відповідача є мінливий, та з часу присудження аліментів не збільшувався, а відповідно підстав для збільшення аліментів немає. Позивач не надала суду докази, які б свідчили про зміну її матеріального становища, погіршення стану здоров`я дитини, що спричинили збільшенню розміру аліментів. Позивач посилається у позовній заяві, що є внутрішньо переміщеною особою, разом із тим не надала до суду договір оренди квартири, та не підтвердила факт збільшення сплати за оренду, не надала доказів, що підтверджують витрати зі збільшення комунальних послуг, з часу присудження аліментів. Не надала чеки, що свідчать про реальні витрати на дитину, які за заявою позивача перевищують суму 9000 грн. Відповідач належним чином виконує зобов`язання по сплаті аліментів на утримання сина, згідно рішення суду, заборгованості по сплаті аліментів не має. Відповідач приймає участь у житті свого сина, додатково, окрім сплати аліментів, несе витрати на навчання дитини з репетитором, а саме заняття з англійської мови, за період з жовтеня2023 року по квітень 2024 року на суму 26978,00 грн., сприяє гармонійному розвитку дитини забезпечуючи технікою для навчання, а саме ноутбуком, вартістю 41499,00 грн., смарт-годинником вартістю 3899,00 грн., бездротовою мишею вартістю 599,00 грн., мобільним телефоном вартістю 7155,00 грн., поповнював мобільний зв`язок та інтернет на суму 1350,00 грн. Забезпечує засобами гігієни, зубною щіткою, бездротовими навушниками, одягом і взуттям, іграшками. подорожами та відпочинками у мальовничих куточках Західної України, що сприяє оздоровленню дитини. Відповідач сприяє розвитку дитини в інтелектуальній сфері, а саме залучає до програмування для дітей, кіберспорту, цікавиться його інтересами, допомагає знайти цікаве для нього та втілити його у життя. Для забезпечення щоденного навчання онлайн, відповідач сплачує послуги з постачання інтернет зв`язку. Разом тим, обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в повній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.180 СК України. Також повідомляє, що відповідач хворіє з дитинства та має посвідчення інваліда дитинства, неодноразово лікувався амбулаторно та в спеціалізованих санаторно-курортних закладах з приводу хвороби Пертеса, та останнім часом його здоров`я значно погіршилось, на фоні хвороби Пертеса, розвинувся двобічний коксартроз кульшових суглобів та спондилоартроз попереково-крижового відділу з постійним больовим синдромом. У зв`язку з чим, відповідач має певні обмежені можливості у працездатності, працювати може виключно у положенні лежачи, що значно ускладнює отримання доходу. Відповідач потребує постійного лікування, та черговий раз був госпіталізований у березні 2024 році та амбулаторно лікувався. При цьому, позивач не надала суду доказів існування обставин, що у відповідності із ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. 16.04.2024 позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого позивач зазначає, що відповідач у відзиві повідомляє, що хворіє з дитинства та має посвідчення інваліда дитинства, неодноразово лікувався амбулаторно та в спеціалізованих санаторно-курортних закладах з приводу хвороби Пертеса, однак відповідач не повідомив суду, що з 2022 року і по теперішній час він є членом веслувальної команди Long Sprint Dnipro, а також є членом команди веслярів на човнах «Дракон» Дніпропетровської області і також у складі збірної команди України з веслування на човнах «Дракон» та приймав участь у змаганнях чемпіонату світу 2023 року, та на протязі 2023-2024 регулярно приймав участь у обласних, всеукраїнських та міжнародних змаганнях, що підтверджується фотографіями на яких відповідач приймає участь. Відповідач приймає участь у всеукраїнських та міжнародних змаганнях закордоном та витрачає значні кошти на харчування, оплату готелів для проживання, транспортні витрати для цих подорожей. Крім цього, у медичному висновку №197 23.10.1996 р. на дитину інваліда зазначено, що цей висновок дійсний до 01.11.2001 і на разі цей висновок не є дійсним. Також у листопаді 2022 року, ще перебуваючи у шлюбі із нею, відповідачем було придбано транспортний засіб марки «Toyota Cruizer Prado 150» за 55000 доларів США. Протокольною ухвалою суду від 20.06.2024 відмовлено у долученні до матеріалів справи письмових заперечень, поданих представником відповідача адвокатом Шемета І.В.. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з мотивів наведених у позовні заяві та відповіді на відзив, просила позов задоволити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без їх участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та його представника неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та його представника, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.04.2014 року (а.с.10). Відповідно до довідок від 10.07.2023 №31314-7001831630, №1314-7001831651, [PERSON] та [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб. Фактичне місце проживання [ADDRESS] (а.с.22, 23). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на 09.02.2024 [PERSON] зареєстрований фізичною особою підприємцем 26.02.2015, реєстраційний номер 22240000000098233 (а.с.14-15). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 по справі №443/1300/23 (провадження №2/443/504/23) вирішено стягнувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 9\~000 (дев`ять тисяч) грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.2\~ст. 82 ЦПК України). Вказаними судовим рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 по справі №443/1300/23 (провадження №2/443/504/23) встановлено, що наявні у справі платіжні інструкції підтверджують систематичне перерахування [PERSON] на рахунок [PERSON] коштів на утримання дитини і оренду у сумі від 10\~000 грн до 16\~000 грн. Позивачкою надано докази реєстрації відповідача як фізичної особи підприємця та здійснення ним перерахунку коштів позивачці на утримання дитини і оренду житла в розмірі, який дозволяє виснувати про належний майновий стан відповідача та спроможність сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №74120637 на підставі виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області №443/1300/23 від 23.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 9\~000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-21). Як вбачається із відповіді Державної податкової служби України на запит №191372768 від 09.02.2024 Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпро ПМУ МЮ (м.Одеса), суми нарахованого доходу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за 2 квартал, зокрема становить: 450388,41 грн., назва податкового агента Іноземне Підприємство «Сайткор Україна», за 3 квартал 2023, зокрема становить 526753,72 грн., назва податкового агента Іноземне Підприємство «Сайткор Україна», за 3 квартал 2023, становить 1352547,51 грн., назва податкового агента Податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи (а.с.16-17). Як видно із відповіді Державної податкової служби України на запит №196577456 від 20.03.2024 Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпро ПМУ МЮ (м.Одеса), суми нарахованого доходу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за 4 квартал, зокрема становить: 451687,37 грн., назва податкового агента Іноземне Підприємство «Сайткор Україна», за 4 квартал 2023, становить 1815582,25 грн., назва податкового агента Податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи (а.с.18-19). Згідно довідки Львівського обласного центру зайнятості, [PERSON] , дійсно не зареєстрована у Жидачівському управлінні Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України як безробітна станом на 31.08.2023 (а.с.24). Відповідно до довідки управління соціального захисту населення відділ №2 (Жидачівський) Стрийської районної військової адміністрації №455 від 11.07.2023, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб згідно довідки №31314-7001831630 від 10.07.2023 разом із сином [PERSON] , [INFO] у відділі №2 (Жидачівський) управління соціального захисту населення Стрийської районної військової адміністрації. [PERSON] не отримує допомогу на проживання як внутрішньо переміщена особа (згідно постанови КМУ від 20.03.2022 №332) (а.с.25). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , останній поступив у стаціонар 28.11.2022, виписаний 14.12.2022, повний діагноз вроджена остеохондропатія голівки правого стегна (хвороба Пертеса), укорочення правого стегна на 2,5 см., перекос типу компенсаторний сколіоз хребта, остехондроз хребта, протрузії диків L1 L2 L4 L5, вторинний корінцевий L5 S1 синдром справа, стійкий виражений больовий синдром, виражений м`язово-тонічний синдром на фоні двобічного коксартрозу із помірним порушенням функції ходи, помірним порушенням опорно-рухової функції хребта (а.с.72). Відповідно до з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , останній знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні, з 11.01.2023 по 25.01.2023, та останньому встановлено діагноз Двобічний коксартроз ІІ ст. на фоні перенесеної хвороби Пертеса з права. Остеохондроз, Спонділоартроз поперекового відділу хребта, больовий синдром (а.с.73). Як вбачається із виписки лікаря травматолога від 30.08.2023, [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз розрив менікса, свіжий, пошкодження медіального менікса лівого колінного суглоба, синовіт (а.с.71). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , останній поступив у стаціонар 18.03.2024, виписаний 27.03.2024, основний діагноз Здавлення нервових корінців та сплетінь при спондильозі (М47 +-), Вертеброгенна тораколюмбоїшалагія справа із стійким вираженим больовим, м`язово-тонічним синдромами на тлі остехондрозу, початкових явищ спондилоартрозу та спондильозу попереково-крижового відділів хребта, протрузії диків L3 L4 L4 L5, ентезії тіл хребців L1 L3 L4 L5, S подібний сколіозу по типу коменсаторного внаслідок укорочення правого стегна на 2,5 см, стадія стійкого загострення. Порушення статико-динамічної функції хребта ІІ ст. (а.с.74). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовного зареєстрованих транспортних засобів, [PERSON] , [INFO] належить автомобіль «Toyota Cruizer Prado 150», дата державної реєстрації 11.11.2022 (а.с.102). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Частиною 2 статті 51\~Конституції України та статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень статей\~150,\~180 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею\~ 182\~Сімейного кодексу\~України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч.3 ст.182 СК України). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2024 року становить - 3196 грн.. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Пред`являючи вимогу про збільшення розміру аліментів позивач покликалася на те, що вона дізналась про дійсний розмір доходу відповідача після відкриття виконавчого провадження та такий не був їй відомий на час розгляду в суді справи про стягнення аліментів, на даний час вона не працює, не отримує допомоги по безробіттю, та з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина виріс. Також відбулося підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач регулярно сплачує аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, що визнається позивачем. Крім того, судом встановлено та також визнається позивачем, що відповідач поповнював номер мобільного телефону сина (а.с.69-71), несе витрати на оплату курсів з англійської мови для сина, розмір яких за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року становить 26978,00 грн., що підтверджується долученими платіжними інструкціями (а.с.45-55), а також те, що відповідачем було придбано для сина ноутбук, мобільний телефон та смарт-годинник, однак, як зазначає позивач, вказані речі було придбано відповідачем за час перебування їх у шлюбі. Також сторонами надано фіскальні чеки, квитанції, квитки (а.с.58-71, а.с.103-120), зокрема на придбання різного роду товарів, послуг, розваг, як підтвердження понесених витрат на утримання сина, однак суд критично оцінює надані докази, оскільки у таких відсутні будь-які реквізити, які б дали змогу ідентифікувати, які саме та якого призначення товари були придбані (для дорослого чи для дитини), осіб, яким такі послуги надавались, тобто докази понесення цих витрат саме в інтересах їхнього неповнолітнього сина. На переконання суду, наведені позивачем доводи та подані докази не дають підстави вважати, що в позивачки відбулись зміни в сторону погіршення її матеріального стану та/або покращення матеріального стану відповідача, оскільки обставини, на які вона посилалася, існували на час визначення розміру аліментів та були враховані судом при винесенні рішенні про стягнення аліментів від 14.12.2023 року по справі №443/1300/23, зокрема те, що вона не працює, не зареєстрована на обліку як безробітна, не отримує допомогу на проживання як внутрішньо переміщена особа, відповідач по справі має у користуванні транспортний засіб, є фізичною особою підприємцем та отримує нерегулярний дохід. Більше того, звертаючись до суду з позовом до відповідача, позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 9000 грн. до 30000 грн. на дитину щомісячно, посилаючись на те, що платник аліментів має нерегулярний дохід, тобто позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі. Таким чином, позивач не довела, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальне становище відповідача покращилось. Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а відтак позивач зобов`язана надавати рівнозначний розмір на утримання неповнолітнього сина. Щодо покликання позивача на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на сплату комунальних послуг та оренду житла, то судом до уваги не беруться, оскільки будь-яких доказів на підтвердження такого, позивачем не надано. Надані позивачем витяг з оплати житлово-комунальних послуг (а.с.108-109), не беруться судом до уваги, оскільки з таких відсутні будь-які реквізити, які б дали змогу ідентифікувати на який житловий будинок (квартиру) такі нараховані, осіб, які за ці послуги здійснювали оплату, тобто відсутні докази понесення цих витрат саме позивачем Таким чином, майновий стан [PERSON] , з часу призначення аліментів жодним чином не погіршився, оскільки остання, як і на час розгляду справи про стягнення аліментів не працювала та не отримувала допомогу, так і на даний час позивач також ніде не працює. Крім того, позивачка не довела, що матеріальне становище відповідача покращилося з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на розмір аліментів, які відповідач сплачує на утримання сина, обов`язок обох батьків утримувати дітей, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed