Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

24.07.2023 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.01.2023 між ним та [PERSON] , за письмовою згодою її чоловіка [PERSON] , укладено нотаріально посвідчений договір безвідсоткової позики, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу 739 680,00 грн в еквіваленті у доларах США, згідно курсу НБУ на день укладення договору 18 400 доларів США. [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кошти до 28.03.2023 року та зобов`язалась, у випадку порушення строку повернення отриманої суми, сплатити пеню з розрахунку 0,1 % від вчасно не повернутої суми позики за кожен день просторочення. Відповідач свої зобов`язання не виконала, суму позики в установлений у договорі строк не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 826 962, 24 грн, з яких 739 680, 00 тіло позики, 87 282,24 грн. пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] , як солідарні відповідачі, повинні сплатити позивачу суму позики та пені. Також позивач просить стягнути солідарно з відповідачів по 4403, 21 грн. з кожного понесених позивачем судових витрат по справі. Рух справи у суді 24.07.2023 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, а саме: про накладення арешту на транспортні засоби, які належать [PERSON] . Ухвалою суду від 25.07.2023 року у задоволення заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики відмовлено. Ухвалою судді від 08.08.2023 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. 08.08.2023 року позивач вдруге звернувся до суду із заявою, у якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортні засоби, що належить [PERSON] , та визначення місця їх зберігання. Ухвалою суду від 11.08.2023 року у задоволенні заяви відмовлено. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16.01.2024 року на підставі апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.08.2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на транспортні засоби. 25.09.2024 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] частково повернула суму позики та повністю сплатила пеню. Станом на 25.09.2023 року сума заборгованості становить по тілу позики 6000 доларів США, що по курсу НБУ становить 227 400, 00 грн. Також заявлено відмову від позову в частині стягнення боргу з [PERSON] у зв`язку з його смертю. 08.02.2024 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог. Своє прохання обґрунтовує тим, що станом на 08.02.2024 року борг за тілом позики становить 227 400,00 грн. Пеня за прострочення виконання зобов`язання за період з 25.09.2023 по 08.02.2024 складає 31 153, 80 грн. Також заявлено вимогу про стягнення судових витрат по справі в розмірі 10 148,42 грн. Всього сума, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 268 702, 22 грн. Ухвалою суду від 08.02.2024 року вищезазначені заяви про зменшення позовних вимог від 25.09.2023 року та про збільшення позовних вимог від 08.02.2024 року прийнято, вирішено в подальшому розгляд справи здійснювати з урахуванням уточнених позовних вимог. Прийнято відмову [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Бугайченко Тетяна Анатоліївна, від позовних вимог в частині стягнення боргу за договором позики з [PERSON] . Провадження по справі в цій частині закрито. Підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників справи Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судові засідання, призначені на 25.09.2023, 07.11.2023 року, 11.12.2023 року, 08.02.2024 року, 08.03.2024 року, 01.05.2024 року та 14.06.2024 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судову повістку про виклик на 25.09.2023 року відповідачка особисто отримала в приміщенні суду, окрім того ознайомилась з матеріалами справи та отримала позовну заяву з додатками (а.с.45-50). Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 07.11.2023 року було направлено на адресу місця проживання відповідача, зареєстровану в установленому порядку, а саме: [ADDRESS] , яку вона отримала, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 01.05.2024 року та 14.06.2024 року було повернуто до суду через неможливість їх вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також виклик відповідача в судові засідання, призначені на 08.02.2024 року, 08.03.2024 року, 01.05.2024 року та 14.06.2024 року було зроблено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 28.01.2023 між [PERSON] та [PERSON] , за письмовою згодою її чоловіка [PERSON] , укладено договір безвідсоткової позики № 194, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходьком О.В., відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу 739 680,00 грн в еквіваленті у доларах США, згідно курсу НБУ на день укладення договору, 18 400 доларів США з зобов`язанням повернути кошти до 28.03.2023 року та, у випадку порушення строку повернення отриманої суми, сплатити пеню з розрахунку 0,1 % від вчасно не повернутої суми позики за кожен день просторочення. Відповідач свої зобов`язання за договором позики виконала лише частково, суму позики в установлений у договорі строк не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 258 553,80 грн, з яких 227 400 тіло позики, 31 153,80 грн пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання. Представником позивача надано розрахунок пені відповідно до якого за період з 25.09.2023 року по 08.02.2024 року пройшло 137 днів. Станом на 08.02.2024 року розмір боргу за тілом позики складає 227 400 грн. Отже 227 400*0,1%*137=31 153,80 грн. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої якості (ст. 1046 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог частин 2, 4 ст.\~65\~СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 906 від 15.07.2023 року, складеним Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Як визначено\~ч.5\~ст.\~543\~ЦК України\~смерть солідарного\~боржника -\~фізичної особи\~не припиняють\~обов`язку решти\~солідарних боржників\~перед кредитором\~та не\~змінюють його\~обсягу та\~умов виконання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконала передбачені договором позики і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором позики та пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги до неї підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Сторона позивача для підтвердження понесених судових витрат надала: квитанцію до платіжної інструкції №0.0.3114871387.1 від 24.07.2023 року про сплату судового збору за подачу позову у розмірі 8269, 62 грн.; квитанцію до платіжної інструкції № 0.0.3114872246.1 від 24.07.2023 року про сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 536, 80 грн.; квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.3132996781.1 від 07.08.2023 року про сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 536, 80 грн.; квитанцією № 6344-2274-4668-3250 від 23.08.2023 року про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 805, 20 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 10 148, 42 грн.

Outcome: approved