Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 14.03.2024 за Договором № 455681-КС-010 про надання кредиту в загальному розмірі 275421,60 грн., з них 63627,83 грн заборгованості за тілом кредиту, 1495,06 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 210298,71 грн заборгованість за процентами, а також покласти на відповідача понесені судові витрати. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 68000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. [PERSON] належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а лише частково сплатила кошти у загальному розмірі -15704, 94 грн, тому у боржника станом на 14.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 275421, 60 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2024 у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, та про те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, до суду направила відзив на позов, із запереченнями проти позову в повному обсязі. У відзиві на позов про стягнення заборгованості відповідачка вказала, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» повністю заперечує, оскільки не надано належних доказів того, що вона укладала з позивачем договір у вигляді електронного документа. ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідь на відзив. У якому зазначає, що твердження відповідача, щодо не підписання кредитного договору є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права. Адже, розділом 8 кредитного договору зазначено, що [PERSON] кредитний договір підписала 15.03.2023 одноразовим інденфікатором UA-2513, а позивач в свою чергу підписав кредитний договорі кваліфікованим електронним підписом, докази перевірки якого були надані до позовної заяви. На виконання кредитного договору, позивачем були перераховані грошові кошти у розмірі 68000,00 грн відповідачу на банківську картку, та відповідач частково здійснювала платежі за кредитним договором на загальну суму 15704, 94 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 113980-КС-007 про надання кредиту, який був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 68000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Свої зобов`язання за Кредитним договором, відповідач належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти у загальному розмірі 15704,94 грн, з яких: 2627,83 грн - часткове погашення процентів за кредитом; 4372,17 грн - часткове погашення тіла кредиту; 8704,94 грн - часткове погашення комісії. У пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 провадження № 14-144цс18, зазначено, що не може вважатись неукладеним договорі після його повного чи часткового виконання сторонами. У поставнові Верховного суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу а або суми санкції є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Розділом 5 Правил визначено порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту. У позовній заяві вказано, що станом на 14.03.2024 утворилась заборгованість в загальному розмірі 275421,60 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 63627,83 грн, суми прострочених платежів по процентах - 210298,71 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1495,06 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором № 113980-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 15.03.2023; Додатком № 1 до Договору; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні; візуальною формою послідовності дій клієнта; анкетою клієнта [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №113980-КС-007 про надання кредиту від 15.03.2023 року в загальному розмірі 275421,60 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 63627,83 грн, суми прострочених платежів по процентах - 210298,71 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1495,06 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу було додано копії наступних документів, а саме: договір про надання правової допомоги від 25.11.2022 року складений між ТОВ «Бізнес Позика» та АО «Правовий Баланс»; рахунок-фактура № Р-00000109-04-03/24 від 04.03.2024 про надання правової допомоги згідно Розділу 2 Договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме надання правової допомоги згідно Розділу 2 Договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ; акту № Р-00000109-04-03/24 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.03.2024; копія платіжної інструкції № 1767 від 07.03.2024, призначення платежу: оплата надання правової допомоги по стягненню заборгованості з [PERSON] зг. рах. № Р-00000109 від 04.03.2024 по Дог. б/н від 25.11.2022. Отже, суд вважає, що позивачем було належним чином доведено факт понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому така вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №1765 від 07.03.2024 про сплату судового збору у сумі 4131, 32 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved