Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

12.12.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батько дитини ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальної допомоги, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Станом на день звернення з позовом до суду, дитина проживає разом з матір`ю та вітчимом [PERSON] . А тому, посилаючись на приписи ст.ст. 150, 164 ч. 1 п. 2, 165 СК України, практику Європейського суду з прав людини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні 17.05.2024р. позивачка та її представниця [PERSON] позов підтримали. Позивачка та її представниця [PERSON] у судове засідання 14.06.2024р. не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас 03.06.2024р. представниця позивачки [PERSON] звернулася на адресу суду із заявою, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання 17.05.2024р. та 14.06.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Представниця третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - Служби у справах дітей Побузької селищної ради Завгородня В. у судові засідання 17.05.2024р. та 14.06.2024р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 14.02.2024р. звернулася на адресу суду із заявою про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, в якій підтримала висновок комісії захисту прав дитини в повному обсязі. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази наявні в матеріалах судової справи, судом встановлено таке. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 11.10.2016р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, у графі якого "мати" на українській мові вказано [PERSON] , та в графі "батько" на українській мові вказано [PERSON] . 15.02.2023р. Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Одеса). Позивачка [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними за однією адресою проживає, без реєстрації, чоловік позивачки [PERSON] (витяг з реєстру територіальної громади № 2023/003300964 від 27.04.2023р., витяг з реєстру територіальної громади № 2023/003300329 від 27.04.2023р., довідка № 83 видана 22.06.2023р. виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади № 4823-1943733-2018 від 23.08.2018р.). Відповідно до довідки Побузького ліцею Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 82 від 22.06.2023р. дитина [PERSON] станом на день видачі довідки навчається у 3-А класі Побузького ліцею. За даними Побузького ліцею Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області дитина [PERSON] регулярно відвідує заняття в ліцеї. Вона завжди охайна, доглянута, забезпечена всім необхідним для навчання. Гарно контактує з однокласниками, весела та дружелюбна. Матір дитини [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають Діану, постійно цікавиться її шкільним життям, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у шкільному житті дитини. Батько [PERSON] контакту із ліцеєм, де вчиться донька, не підтримує, із вчителями не спілкується, не бере участі у шкільному житті дівчинки, не відвідує батьківські збори, не цікавиться її успіхами у навчанні, не підтримує зв`язок з класним керівником. Дитину до ліцею приводить та забирає матір (довідка № 9.19/327 від 23.06.2023р.). Висновком комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Побузької селищної ради 30.01.2024р. № 36 визначено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Малолітня донька сторін [PERSON] в судовому засіданні 17.05.2024р. пояснила, що свого тата [PERSON] не пам`ятає, його не бачила. Він не вітав її на дні народження, нічого не купував. Жити та спілкуватися з ним не бажає. Вважає своїм татом вітчима [PERSON] . Висловила думку, щоб батька позбавили батьківських прав. Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, а сам відповідач, в свою чергу, не надав до суду заперечень щодо позбавлення його батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Водночас слід наголосити, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України, з врахуванням думки позивачки викладеної у прохальній частині позовної заяви, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. покладаються на позивачку.

Outcome: approved