Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість: за договором позики №78491533 в розмірі 48 000,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №103669897 в розмірі 21\~725,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~675,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 69\~725,00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 15.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78491533. Договір укладено у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 48 000,00 грн, з яких 12 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 36 000,00 грн заборгованість за відсотками. Однак, всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість не погасив. Також, 27.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №103669897. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації верифікації позичальника. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 21\~725,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~675,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судові витрати. Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 частини першої\~ст.3 ЦК України. Приписи частин першої та третьої ст.509 ЦК України\~передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статями\~1049,\~1050 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною третьою\~ст.207 ЦК України, визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно з частиною другою\~ст.639 ЦК України,\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею\~611\~та частиною першою ст.612 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Нормами ст.514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.517 ЦК України,\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 15.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78491533, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти (позику) у сумі 12 000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 2,5 % на день (а.с. 7-11). Договір позики №78491533 від 15.03.2023 та додаток №1 до нього таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані [PERSON] електронним підписом одноразовими ідентифікаторами. Отже, належними та допустимими доказами доведено, що договір позики №78491533 від 15.03.2023 укладений та на його виконання відповідач отримав позику в сумі 12 000 грн. Зворотного матеріали справи не містять. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до витягу з реєстру боржників №10 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики №78491533 в сумі 48\~000,00 грн, з яких 12 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 36 000,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 15). Враховуючи вищевикладене, із відповідача належить до стягнення тіло кредиту за договором позики №78491533 від 15.03.2023 в сумі 12 000,00 грн. Разом із тим, спір стосується кредитних правовідносин та сума заборгованості із її складовими належить до предмета доказування. З метою доведення сум, що підлягають до стягнення з позичальника у судовому порядку, позивачем наданий розрахунок заборгованості за договором позики №78491533 від 15.03.2023,\~згідно з яким заборгованість [PERSON] станом на 29.02.2024 становить 48\~000,00 грн, з яких 12 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 36 000,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 16). Відповідно до положень частини третьої ст.12\~та частини першої ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною четвертою ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі №911/19/19 висловив правову позицію,\~за якою суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен надавати суду можливість здійснити його перевірку. З огляду на наведене, такий розрахунок повинен містити, зокрема: обчислення суми боргу, ставки проценту, початок періоду нарахування основного боргу або процентів, закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів, кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, розрахунок основного боргу або процентів, розмір основного боргу або процентів та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені умовами договору. Водночас, наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить порядку нарахування процентів, як складової частини заборгованості відповідача, чим виключена можливість здійснення судом перевірки такого розрахунку, а тому безпідставно вважати доведеною суму процентів за кредитним договором у розмірі 24\~300,00 грн. При цьому, відповідно до п. 2.3 договору №78491533 від 15.03.2023, орієнтовна загальна вартість позики становить 15\~600,00 грн. Відповідно до змісту додатку №1 до договору позики №72347631 від 11.12.2022 - таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, проценти за користування кредитом становлять 3\~600,00 грн. Таким чином, договором визначено розмір процентів за користування кредитом у сумі 3\~600,00 грн, а тому суд приходить висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки такий розмір заборгованості доведений належними доказами. Також встановлено, що 27.08.2023 між ТОВ «ФК «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103669897 (а.с. 22-27), відповідно до умов якого сума кредиту становить 5 500,00 грн, строком на 102 дні, тобто до 08.02.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.12.2023 (останнього дня строку кредитування) (п. 1.2-1.4 договору). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1375,00 грн в грошовому виразі та 88550,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 16225,00 грн в грошовому виразі та 13542,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий складає 6875,00 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 21725,00 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно з п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5 договору). Комісія за надання кредиту: 550,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту разово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 825,00 грн, які нараховуються за кою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 14850,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені 2.2,.2.3 цього договору (п. 1.5.2-1.6 договору). Відповідно до графіку платежів, проценти за користування кредитом становлять 15\~675,00 грн. Договір про споживчий кредит №103669897 від 27.08.2023 підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікаторам. Отже, належними та допустимими доказами доведено, що договір про споживчий кредит №103669897 від 27.08.2023 укладений та на його виконання відповідач отримав кредит в сумі 5 500 грн. Доказів зворотного матеріали справи не містять. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №26122023. Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, позивач набув право вимоги до відповідача за договором №103669897 в сумі 21\~725,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~675,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 33). Таким чином, суд приходить висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за договором про споживчий кредит №103669897 від 27.08.2023 у сумі 21\~725,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15\~675,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 550,00 грн сума заборгованості за комісією, оскільки такий розмір заборгованості погоджений сторонами у договорі та доведений належними доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме до стягнення з відповідача підлягає заборгованість: за договором позики №78491533 від 15.03.2023 в розмірі 15\~600,00 грн, з яких: 12 000,00 грн основного боргу, 3\~600,00 грн заборгованості за відсотками; за договором про споживчий кредит №103669897 від 27.08.2023 в розмірі 21\~725,00 грн, з яких: 5 500,00 грн основного боргу, 15\~675,00 грн заборгованості за відсотками, 550,00 грн заборгованості за комісією. Всього до стягнення підлягає заборгованість за договорами у загальному розмірі 37 325,00 грн. У решті позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial