Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «РВС Банк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.11.2021 індексний номер - 61353832 про реєстрацію права власності на квартир, загальною площею 43 кв. м., житлова - 18 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] за АТ «РВС Банк». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2023 матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «РВС Банк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за територіальною підсудністю передана до Деснянського районного суду м. Києва. 14 серпня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за спрощеним позовним провадженням з повідомленням сторін. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 22.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/2/21986 (із змінами та доповненнями), за умовами якого, позичальнику був наданий кредит в розмірі, що визначений умовами договору (валютний кредит) зі строком користування кредитними коштами до 21.08.2025, із сплатою 12,50 відсотків річних. Об`єктом кредитування: кредитні кошти призначені для придбання квартири на вторинному ринку загальною площею 43,0 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Надалі всі права та обов`язки ВАТ «Ерсте Банк», який в подальшому змінив організаційно правову форму на ПАТ «Ерсте Банк», перейшли до ПАТ «Фідобанк». З метою забезпечення кредитних зобов`язань між банком та та позивачем був укладений Договір іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мислан А.О., № 1494. У відповідності до умов договору іпотеки в забезпечення банку була передана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Умовами підпункта 5.5.1 пункта 5.5 Договору іпотеки, передбачене іпотечне застереження, у зв`язку з тим, що курс долара США по відношенню до гривні істотно змінився, у позивача виникли труднощі в обслуговуванні кредиту, що призвело до формування кредитної заборгованості. 25.07.2016 Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення у справі № 755/17102/15 за позовом ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, яким позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 102 191,54 доларів США, що станом на 30.07.2015 еквівалентно по курсу НБУ 2 255 730,88 грн.- по кредиту і процентам та 3 654,00 грн. судового збору. 28.02.2019 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Паріс» був укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бердес М.О., реєстраційний номер № 107. У відповідності до умов договору, новому кредитору були відступлені права вимоги за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.11.2020 залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення від 25.07.2016 по справі № 755/17102/15. Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка звернулася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення від 25.07.2016 по справі № 755/17102/15. Постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 апеляційну скаргу задоволено частково. Заочне рішення від 25.07.2016 змінено в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс», яка є правонаступником ПАТ «Фідобанк», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з [PERSON] - 84 760,57 доларів США, з яких 84 382,57 доларів США заборгованість за кредитом, 378,00 доларів США заборгованість за процентами. Вищезазначена постанова залишена без змін постановою Верховного Суду України від 22.07.2021.Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню виданий Деснянським районним судом м. Києва виконавчий лист у справі №755/17102/15 від 06.09.2016. Таким чином, на момент проведення перереєстрації прав власності на квартиру, розмір кредитної заборгованості був змінений. В подальшому, між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк» був укладений договір відступлення прав вимог за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. у відповідності до якого первісний іпотекодержатель відступив, а новий іпотекодержатель прийняв всі права за договором іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008. В день укладання вищезазначеного договору відступлення АТ «РВС Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. з відповідною заявою про реєстрацію за новим іпотекодержателем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі іпотечного застереження. За результатами розгляду заяви від 01.11.2021 приватним нотаріусом Черленюх Л.В. внесено до Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 44835723, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61353832 від 04.11.2021 10:56:05 у відповідності до якого право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за Акціонерним товариством «РВС Банк». При проведені реєстраційних дій нотаріусом не було з`ясовано чи направлялись кредитором вимоги за місцем реєстрації позивача, хоча доступ у нотаріуса до Демографічного реєстру України є. Також, не було з`ясовано про наявність судових рішень щодо стягнення кредитної заборгованості за даним кредитним договором, що також позбавило можливості з`ясувати нотаріусу актуальну адресу позичальника, яка зазначена в процесуальних документах та визначити актуальну суму заборгованості, що вказує на ще один недолік. Крім того, нотаріус не звернув увагу на занижену оцінку вартості квартири, що в сукупності призвело до недотримання реєстратором пунктів 1 - 2 частини третьої ст. 10 та частини другої ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». АТ «РВС Банк» були надані нотаріусу докази направлення ТОВ «ФК «Паріс» (попередній кредитор) повідомлень від 20.03.2019 « 20/03/2019-10 та від 27.04.2020 № 27/04/2020 - 6 про порушення умов кредитного договору в яких зазначена адреса: [ADDRESS] . Звертаю увагу суду на те, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] була продана ще 04.10.2011, а від так, позивачка не могла там проживати і жодної кореспонденції отримати також не мала можливості. Таким чином, АТ «РВС Банк» не було надано нотаріусу повного пакету документів, необхідних для проведення державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна на підставі іпотечного застереження. А нотаріусом не було звернута увага на суперечливі відомості, які були надані АТ «РВС Банк». Однак, приватний нотаріус Черленюх Л.В. не звернула увагу на те, що повідомлення були направлені фінансовою компанією на неправильну адресу, за якою позивач не проживає, що вказує на суттєві недоліки при проведенні дій у сфері державної реєстрації. А від так, такі дії приватного нотаріуса є незаконними та підлягають скасуванню. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» процедура стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця. Визначена у частині першій ст. 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору. Даний порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки кореспондується із позицією суду касаційної інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 02.06.2019 у справі № 205/578/14-Ц). Також касаційною інстанцією звернута увага на те, що іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 24.04.2019 у справі № 638/20000/16-ц. Враховуючи внесені зміни до п. 61 Порядку, банк мав надати нотаріусу мінімум два повідомлення з доказами його направлення саме на адресу проживання/реєстрації позичальника, а не докази направлення повідомлення на будь-яку адресу, яку кредитор вважав за потрібне. При розгляді даного спору потрібно врахувати, що однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (далі Порядок). Так, відповідно до п. 61 Порядку, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: - засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; та засвідчену іпотекодержателем копію повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення. Тобто, на державного реєстратора під час вчинення реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим п. 61 Порядку, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Вказаний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 23.01.2019 у справі № 306/1224/16-ц та від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц. Також довідка станом на 01.11.2021, яка була надана АТ «РВС Банк» про розмір заборгованості не відповідає дійсності. Як вбачається із вищевказаної довідки, загальний розмір заборгованості складає 2 806 905,74 грн., з яких 2 403 350,17 - прострочена заборгованість за основним боргом, 403 555,57 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. В той же час, постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі № 755/17102/15 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс», яке є правонаступником ПАТ «Фідобанк», заборгованість за кредитним договором у розмірі 84 760,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 становить 1 870 967,35 грн. Тобто сума боргу, яка зазначена АТ «РВС Банк» у своїй довідці є завишеною та не відповідає фактичному розміру кредитної заборгованості. На дану обставину не звернув уваги приватний нотаріус Черленюх Л.В., що також вказує на суттєвий недолік при проведенні дій у сфері державної реєстрації. В наданому звіті АТ «РВС Банк» про незалежну оцінку майна від 20.10.2021 оцінки квартири [ADDRESS] загальною площею 43 кв. м., явно занижена та не відповідає ринковій вартості. Відповідно до звіту,, вартість оцінки без ПДВ складає 985 200,00 грн. Звертаємо увагу суду на те, що на відміну від суми боргу, вартість квартири була суттєво занижена суб`єктом оціночної діяльності та не може становити 37 тисяч доларів США, за квартиру на вторинному ринку у м. Києві з ремонтом на кінець 2021. Тобто, квадратний метр однокімнатної квартири був оцінений менше 1000 доларів США, що не відповідає кон`юктурі ринку на аналогічне житло. Вказане свідчить, що під час ініціювання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження, АТ «РВС Банк» не було дотримано вимог статтей 35-37 Закону України «Про іпотеку», а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. проведено 04.11.2021 державну реєстрацію за АТ «РВС Банк» права власності на об`єкт нерухомого майна (квартира), яка знаходиьться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційни номер об`єкта: 2496311480000) за відсутності документів, передбачених абзацом першим, другим та третім пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, а отже без дотримання вимог абзацу 4 частини 1 ст. 3, абзацу 5 частини 1, 2 ст. 10, абзацу 4 та 5 частини 1, 2 ст. 18, абзацу 3 частини 1, 3 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню. Позивач вважає такий перехід права власності на належну їй квартиру незаконним, що призвело до порушення її прав та є підставою звернення з даним позовом до суду. 07.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що назабезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором 22.08.2008 року між ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» (надалі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (надалі - Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №014/0398/2/21986, посвідчений Мисан А.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за №1494 (надалі - Іпотечний договір), відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартира [ADDRESS] в. Пунктом 5.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання, умов Кредитного договору або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям та Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушенного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога, встановлена частиною першою цього пункту, не перешкоджає Іпотекодержателю здійснювати своє право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання у разі порушення Позичальником обов`язків, встановлених кредитним договором, або Іпотекодавцями обов`язків за цим договором, а в разі невиконання такого зобов`язання - звернути стягнення безпопереднього повідомлення Іпотекодавців, якщо викоикана такими повідомленнями затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. У відповідності до пункту 5.5. Іпотечного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцями або Позичальником письмової вимоги Іподекодержателя про усунення порушення зобовязания за цим або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Згідно пункту 5.5.1. Іпотечного договору, у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель на власний розсуд може: - згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою, вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей Договір (застереження д.5.5.1.) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. У зв`язку з порушенням умов договору ПАТ «Ерсте Банк» направило на адресу [PERSON] лист-вимогу про усунення порушень забезпеченого іпотекою зобов`язання № 6.2.0.25.0-09/529 від 31 липня 2012 року. Згідно заяви від 18 січня 2013 року [PERSON] визнала заборгованість за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року у загальній сумі 87 360,57 доларів США, з яких заборгованість за основним боргом - 84 382,57 доларів США, заборгованість по процентах- 2 978,00 доларів США, та зобов`язалася погасити зазначену заборгованість за рахунок добровільної реалізації однокімнатної квартири, протягом трьох місяців. На підставі перейменуванням ПАТ «Фідобанк» став правонаступником щодо прав і зобов`язань АКБ «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, ВАТ «Ерсте Банк», а також ПАТ «Ерсте Банк». 25.07.2016р. заочним рішенням Деснянського районного суду м. позов ПАТ «Фідобанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 22.08.2008 року № 014/0398/2/21986 в сумі: 102 191,54 доларів США, і станом на 30 липня 2015 року еквівалентно по курсу НБУ 2 255 730,88 грн - по кредиту і процентам та 3 654 грн - судового збору. Судове рішення мотивовано тим, що [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків щомісячними платежами за користування ним, у зв`язку з чим станом на 30 серпня 2015 року утворилась заборгованість, яка становить: 102191,54 доларів США, що станом на 30 липня 2015 року еквівалентно по курсу НБУ 2 255 730,88 грн по кредиту і процентам, тому суд вважав, що позов підлягає задоволенню. Постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2016 року змінено та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс», яке є правонаступником ПАТ «Фідобанк», заборгованість за кредитним договором від 22.08.2008 року № 014/0398/2/21986 у розмірі 84 760,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 року становить: 1870 967,35 грн., з яких: 84 382,57 доларів США - заборгованість по кредиту, 378 доларів США - заборгованість за процентами. Вказані обставини встановлені Постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 року у справі 755/17102/15. яка набрала законної сили, тому відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ні обставини, якщо інше не встановлено законом. 20.03.2019р. ТОВ «ФК «Паріс» направило на адресу [PERSON] повідомлення про порушення умов Кредитного договору №014/0398/2/21986 укладеного 22.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») та [PERSON] (у порядку ст. 35 Закону України (Про іпотеку»), яке було не отримано боржником та повернулось за закінченням встановленого терміну зберігання, 27.04.2020р., повторно, ТОВ «ФК «Паріс» направило на адресу [PERSON] повідомлення про порушення умов Кредитного договору №014/0398/2/21986 укладеного 22,08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») та [PERSON] (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), яке не було отримано боржником та повернулось за закінченням встановленого терміну зберігання. Між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк» уклали договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, за яким Старий кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/0398/2/21986 -від 22.08.2008 р. та договором Іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008р. На підставі вказаного договору відступлення між ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та АТ «РВС Банк» на підставі зазначеного, укладено нотаріальний договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., який зареєстровано в державном реєстрі іпотек за №1604 та змінено іпотекодержателя на АТ «РВС Банк». АТ «РВС Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. із заявою про державну реєстрацію, права власності на квартиру у [ADDRESS] , на підставі якої нотаріус прийняла рішення №61353832 від 04.11.2021 року про реєстрацію права власності за АТ «РВС Банк» на підставі договору іпотеки № 0X4/0398/2/21986 від 22.08.2008р. та іпотечного застереження, яке містив договір. 28.12.2022р. Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) розглянувши скаргу [PERSON] (далі - скаржниця), зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10.12.2021 за № СК-3669-21 (далі - скарга), на рішення від 04.11.2021 № 61353832 (далі - оскаржуване рішення), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Людмилою Василівною (далі - приватний нотаріус Черленюх Л.В.), щодо державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (далі- квартира), рекомендувала відмовити у задоволенні скарги [PERSON] 29.05.2023 року Мін`юстом прийнято наказ про відмову у задоволенні скарги [PERSON] , зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10.12.2021 за № СК-3669-21 на рішення від 04.11.2021 № 61353832, чим Міністерство юстиції України підтвердило правомірність проведених нотаріусом реєстраційних дій. При цьому, державний реєстратор повинен перевіряти, чи повідомлення направлено на адресу іпотекодавця, яка вказана саме в наданих для державної реєстрації документах. Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Отже, за відсутності відповідного повідомлення [PERSON] про зміну фактичної адреси та/або адреси для листу вання, у кредитора було відсутнє право в порушення умов кредитного договору та договору іпотеки направляти вимогу про усунення порушень у порядку ет. 35 ЗУ «Про іпотеку» на іншу адресу, ніж та, що вказана у договорі іпотеки та у кредитному договору. Тобто, всі подані для державної реєстрації документи відповідали фактичним обставинам та укладеним до цього моменту цравочинам, зокрема, в частині розміру заборгованості [PERSON] . Крім того, позивач заперечує визначену вартість предмета іпотеки, посилаючись на неналежність звіту про оцінку майна від 20.10.2021, оскі льки такий звіт на думку [PERSON] «явно занижений», однак, не наводить з цього приводу жодного нормативного доводу або доказу. Також [PERSON] не надає і рецензії на звіт, яка могла б підтвердити невідповідність ринкової вартості у звіті про оцінку від 20.10.2021 року. З урахуванням сутності принципу змагальності саме [PERSON] , як: особа, яка стверджує про порушення з боку іпотекодержателя своїх прав іпотекодавця та умов іпотечного договору, мала довести ту обставину, на яку вона посилається в обґрунтування своїх заперечень - невідповідність визначеної іпотекодержателем вартості іпотечного майна його реальній ринковій вартості, зокрема внаслідок того, що оцінювач не здійснював огляд об`єкта оцінки. Приватний нотаріус Черленох Л.В. під час прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права: власності керувалась пакетом документів з якими закон пов`язує можливість переходу речового. Таким чином, нотаріус Черленюх Л.В. приймаючи оскаржуване рішення діяла виключно в межах Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та з дотриманням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Жодна із підстав заявленого позову не відповідає дійсності та спростовується наданими поясненнями та доказами. 13.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представником позивача вказано, що не може погодитися з доводами відповідача, адже вони не відповідають дійсним обставинам справи, мають маніпулятивний характер метою якого є введення суду в оману. Відповідачем безпідставно зроблено посилання на те, що попередні кредитори не були обізнані про фактичну адресу проживання (реєстрації) позивача. Зазначені обставини та докази, які були долучені до позовної заяви вказують про те, що позивач добросовісно повідомила банк (ПАТ «Фідобанк») про фактичне її місце проживання (адресу для листуваня, реєстрації). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги докази, які наявні в матеріалах справи, а також додатковий доказ, який долучено до відзиву, вважає, що відповідачем не доведено правомірність надсилання позивачу вимог саме на адресу: [ADDRESS] . Розмір заборгованості, який визначений у довідці станом на 01.11.2021 не відповідає обставинам кредитної справи. Наданий звіт нотаріусу про незалежну оцінку майна від 20.10.2021 є таким, що занижує вартість квартири та не відповідає вимогам Національного стандарту № 1, а Акт недопуску до приміщення для проведення оцінки заставного (іпотечного) майна від 20.10.2021 є таким, що складений та підписаний зацікавленими особами (в акті відсутній підпис замовника оцінки), без залучення третіх осіб, тобто є недопустимим доказом. Звертаю увагу суду на те, що АТ «РВС Банк» не мав права укладати договір з ПП «Спілка експертів» на проведення оцінки іпотечного майна у зв`язку з тим, що станом на 20.10.2021 до відповідача не перейшли права та обов`язки кредитора, адже сам договір відступлення прав вимог на іпотечне майно з ФК був укладений 01.11.2021. Додатково звертаю увагу суду на те, що Акт недопуску до приміщення для проведення оцінки заставного (іпотечного) майна від 20.10.2021 складений та підписаний оцінювачем та представником ТОВ «ФК «Періс», натомість замовником проведення оцінки був АТ «РВС Банк». Отже даний Акт не є допустимими доказами по справі, адже підписаний особою, яка не є замовником проведення оцінки. Таким чином, вищевказане свідчить, що під час ініціювання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження, АТ «РВС Банк» не було дотримано вимог статтей 35-37 Закону України «Про іпотеку», а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. проведено 04.11.2021 державну реєстрацію за АТ «РВС Банк» права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта: 2496311480000) за відсутності належних документів, передбачених абз. 1-3 п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та ї обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127, а отже без дотримання вимог абз. 4, ч. 1 ст. 3; абз. 5, ч. 1, 2 ст. 10; абз. 4, 5 ч. 1, 2 ст. 18; абз. 3, ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню. 19.10.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому представник відповідача вказав, що направлення повідомлень про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору на адресу позивача, що зазначена в іпотечному договорі, вважається належним направленням. Іпотекодержатель не зобов`язаний за власною ініціативою встановлювати місце реєстрації Боржника, натомість, повідомлення про зміну місця реєстрації є обов`язком сторони іпотечного договору. Відомості про адресу направлення поштової кореспонденції судом та державним виконавцем не є доказом місця реєстрації позивача. Також згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», [PERSON] могла безліч раз з дати укладення Іпотечного договору змінювати місце реєстрації/проживання, що не дає підстави стверджувати позивачем, що банк має втручатися в її особисте немайнове право. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог цивільного процесуального кодексу України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/2/21986 (із змінами та доповненнями), за умовами якого, позичальнику був наданий кредит в розмірі, що визначений умовами договору (валютний кредит) зі строком користування кредитними коштами до 21.08.2025, із сплатою 12,50 відсотків річних. Об`єктом кредитування: кредитні кошти призначені для придбання квартири на вторинному ринку загальною площею 43,0 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Надалі всі права та обов`язки ВАТ «Ерсте Банк», який в подальшому змінив організаційно правову форму на ПАТ «Ерсте Банк», перейшли до ПАТ «Фідобанк». З метою забезпечення кредитних зобов`язань між банком та та позивачем був укладений Договір іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мислан А.О., № 1494. У відповідності до умов договору іпотеки в забезпечення банку була передана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Умовами підпункта 5.5.1 пункта 5.5 Договору іпотеки, передбачене іпотечне застереження, у зв`язку з тим, що курс долара США по відношенню до гривні істотно змінився, у позивача виникли труднощі в обслуговуванні кредиту, що призвело до формування кредитної заборгованості. 25.07.2016 Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення у справі № 755/17102/15 за позовом ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, яким позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 102 191,54 доларів США, що станом на 30.07.2015 еквівалентно по курсу НБУ 2 255 730,88 грн.- по кредиту і процентам та 3 654,00 грн. судового збору. 28.02.2019 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Паріс» був укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бердес М.О., реєстраційний номер № 107. У відповідності до умов договору, новому кредитору були відступлені права вимоги за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.11.2020 залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення від 25.07.2016 по справі № 755/17102/15. Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка звернулася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення від 25.07.2016 по справі № 755/17102/15. Постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 апеляційну скаргу задоволено частково. Заочне рішення від 25.07.2016 змінено в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс», яка є правонаступником ПАТ «Фідобанк», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з [PERSON] - 84 760,57 доларів США, з яких 84 382,57 доларів США заборгованість за кредитом, 378,00 доларів США заборгованість за процентами. Вищезазначена постанова залишена без змін постановою Верховного Суду України від 22.07.2021.Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню виданий Деснянським районним судом м. Києва виконавчий лист у справі №755/17102/15 від 06.09.2016. Таким чином, на момент проведення перереєстрації прав власності на квартиру, розмір кредитної заборгованості був змінений. В подальшому, між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк» був укладений договір відступлення прав вимог за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. у відповідності до якого первісний іпотекодержатель відступив, а новий іпотекодержатель прийняв всі права за договором іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008. В день укладання вищезазначеного договору відступлення АТ «РВС Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. з відповідною заявою про реєстрацію за новим іпотекодержателем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі іпотечного застереження. За результатами розгляду заяви від 01.11.2021 приватним нотаріусом Черленюх Л.В. внесено до Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 44835723, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61353832 від 04.11.2021 10:56:05 у відповідності до якого право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за Акціонерним товариством «РВС Банк». При проведені реєстраційних дій нотаріусом не було з`ясовано чи направлялись кредитором вимоги за місцем реєстрації позивача, хоча доступ у нотаріуса до Демографічного реєстру України є. Також, не було з`ясовано про наявність судових рішень щодо стягнення кредитної заборгованості за даним кредитним договором, що також позбавило можливості з`ясувати нотаріусу актуальну адресу позичальника, яка зазначена в процесуальних документах та визначити актуальну суму заборгованості, що вказує на ще один недолік. Крім того, нотаріус не звернув увагу на занижену оцінку вартості квартири, що в сукупності призвело до недотримання реєстратором пунктів 1 - 2 частини третьої ст. 10 та частини другої ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». АТ «РВС Банк» були надані нотаріусу докази направлення ТОВ «ФК «Паріс» (попередній кредитор) повідомлень від 20.03.2019 « 20/03/2019-10 та від 27.04.2020 № 27/04/2020 - 6 про порушення умов кредитного договору в яких зазначена адреса: [ADDRESS] . Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] була продана ще 04.10.2011 року, а від так, позивачка не могла там проживати і жодної кореспонденції отримати також не мала можливості. Таким чином, АТ «РВС Банк» не було надано нотаріусу повного пакету документів, необхідних для проведення державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна на підставі іпотечного застереження враховуючи, що з 2015 року кредитори вели переписку з позивачкою за новою адресою. А нотаріусом не було звернута увага на суперечливі відомості, які були надані АТ «РВС Банк». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» процедура стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця. Визначена у частині першій ст. 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору. Даний порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки кореспондується із позицією суду касаційної інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 02.06.2019 у справі № 205/578/14-Ц). Також касаційною інстанцією звернута увага на те, що іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 24.04.2019 у справі № 638/20000/16-ц. Враховуючи внесені зміни до п. 61 Порядку, банк мав надати нотаріусу мінімум два повідомлення з доказами його направлення саме на адресу проживання/реєстрації позичальника, а не докази направлення повідомлення на будь-яку адресу, яку кредитор вважав за потрібне. При розгляді даного спору потрібно врахувати, що однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (далі Порядок). Так, відповідно до п. 61 Порядку, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: - засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; та засвідчену іпотекодержателем копію повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення. Тобто, на державного реєстратора під час вчинення реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим п. 61 Порядку, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Вказаний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 23.01.2019 у справі № 306/1224/16-ц та від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц. Також довідка станом на 01.11.2021, яка була надана АТ «РВС Банк» про розмір заборгованості не відповідає дійсності. Як вбачається із вищевказаної довідки, загальний розмір заборгованості складає 2 806 905,74 грн., з яких 2 403 350,17 - прострочена заборгованість за основним боргом, 403 555,57 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. В той же час, постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 у справі №755/17102/15 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс», яке є правонаступником ПАТ «Фідобанк», заборгованість за кредитним договором у розмірі 84 760,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 становить 1 870 967,35 грн. Тобто сума боргу, яка зазначена АТ «РВС Банк» у своїй довідці є завишеною та не відповідає фактичному розміру кредитної заборгованості. На дану обставину не звернув уваги приватний нотаріус Черленюх Л.В., що також вказує на суттєвий недолік при проведенні дій у сфері державної реєстрації. В наданому звіті АТ «РВС Банк» про незалежну оцінку майна від 20.10.2021 оцінки квартири [ADDRESS] загальною площею 43 кв. м., явно занижена та не відповідає ринковій вартості. Відповідно до звіту, вартість оцінки без ПДВ складає 985 200,00 грн. Звертаємо увагу суду на те, що на відміну від суми боргу, вартість квартири була суттєво занижена суб`єктом оціночної діяльності та не може становити 37 тисяч доларів США, за квартиру на вторинному ринку у м. Києві з ремонтом на кінець 2021. Тобто, квадратний метр однокімнатної квартири був оцінений менше 1000 доларів США, що не відповідає кон`юктурі ринку на аналогічне житло. Вказане свідчить, що під час ініціювання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження, АТ «РВС Банк» не було дотримано вимог статтей 35-37 Закону України «Про іпотеку», а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. проведено 04.11.2021 державну реєстрацію за АТ «РВС Банк» права власності на об`єкт нерухомого майна (квартира), яка знаходиьться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційни номер об`єкта: 2496311480000) за відсутності документів, передбачених абзацом першим, другим та третім пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, а отже без дотримання вимог абзацу 4 частини 1 ст. 3, абзацу 5 частини 1, 2 ст. 10, абзацу 4 та 5 частини 1, 2 ст. 18, абзацу 3 частини 1, 3 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Об`єктом кредитування: кредитні кошти призначені для придбання квартири на вторинному ринку загальною площею 43,0 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Надалі всі права та обов`язки ВАТ «Ерсте Банк», який в подальшому змінив організаційно правову форму на ПАТ «Ерсте Банк», перейшли до ПАТ «Фідобанк». З метою забезпечення кредитних зобов`язань між банком та та позивачем був укладений Договір іпотеки № 014/0398/2/21986 від 22.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мислан А.О., № 1494. У відповідності до умов договору іпотеки в забезпечення банку була передана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Умовами підпункта 5.5.1 пункта 5.5 Договору іпотеки, передбачене іпотечне застереження, у зв`язку з тим, що курс долара США по відношенню до гривні істотно змінився, у позивача виникли труднощі в обслуговуванні кредиту, що призвело до формування кредитної заборгованості. 25.07.2016 Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення у справі № 755/17102/15 за позовом ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, яким позов задоволено. Відповідно до Договору іпотеки, іпотекодавець має право після повного виконання всіх забезпечених іпотекою вимог без будь-яких обмежень розпоряджатися предметом іпотеки; володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його функціонального призначення та можливостей. Згідно Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно Договору іпотеки, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (чинного на момент вчинення оскаржуваних нотаріальних дій), нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об`єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна без вчинення нотаріальної дії, пов`язаної із переходом таких прав на об`єкт нерухомості. Повноваження нотаріусів/державних реєстраторів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Крім того, відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 05.06.2003 року) є три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частинами першою та другою статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 05.06.2003 року) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 05.06.2003 року), договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Таким чином, відповідно до Закону України «Про іпотеку» в редакції від 05.06.2003 року, яка діяла на момент укладення Іпотечного договору, передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов`язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved