Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] яка діє як законний представник малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яка діє як законний представник малолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [INFO] , [INFO] про встановлення фактів. Просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] до членів сім`ї [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут, Донецької області; встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні його вітчима - [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут, Донецької області. На обґрунтування свого позову вона вказала, що [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] ( додаток - копія свідоцтва про народження, оригінал буде наданий для огляду в судове засідання). Вона та [PERSON] не були одружені та не проживали разом як одна сім`я. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 16.07.2005 року. У вказаному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У 2015 р. у [PERSON] та [PERSON] зав`язалися близькі стосунки. [PERSON] та [PERSON] познайомились під час проходження військової служби останнім у Луганській обл. У жовтні 2015 р. [PERSON] разом із сином [PERSON] приїхали проживати до м. Хмельницький. З жовтня 2015 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали як сім`я. [PERSON] у травні 2016 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. 29.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №1933 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 24.12.2019 році [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби у резерві у Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] . У січні 2022 [PERSON] підписав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] . [INFO] року [PERSON] старший стрілець [INFO] внаслідок отримання вибухової травми, загинув під час виконання бойового завдання у м. Бахмут.( додаток - копія свідоцтва про смерть, копія витягу з протоколу засідання ВЛК копія витягу з наказу від 22.02.2023 р. №86). [PERSON] та [PERSON] , малолітній син [PERSON] який є пасинком померлого [PERSON] проживали як одна сім`я. [PERSON] перебував на утриманні [PERSON] , останній приймав активну участь у його вихованні. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] як законний представник [PERSON] звернулася до [INFO] з документами про призначення та виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] . Відповідно до відмови [INFO] від 26.10.2023 № 4543 документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] , які були направлені до [INFO] - повернуто. Також у вказаному листі - відмові зазначено, що відсутні підтверджуючі документи про те, що [PERSON] перебував на утриманні загиблого [PERSON] та запропоновано після одержання рішення суду про перебування сина [PERSON] на утриманні загиблого [PERSON] вирішити питання про перерозподіл суми одноразової грошової допомоги з батьками загиблого або в судовому порядку. Як зазначалося вище у вказаному позові, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали як одна сім`я з жовтня 2015 року. Вказані особи проживали в одній квартирі, спільно турбувалися про [PERSON] , були пов`язані спільним побутом. Після переїзду [PERSON] та [PERSON] до м. Хмельницький, [PERSON] оплачував послуги відвідування [PERSON] приватного садочка «Гармонія». [PERSON] на той час не була працевлаштована, тому вказані витрати ніс [PERSON] . Біологічний батько [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ) не приймав і не приймає жодної участі ні у формі вихованні, ні в матеріальному аспекті. [PERSON] не зверталася із позовом про стягнення аліментів. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 13.11.2023 № 1333, у якій зазначено що у Старобільському відділі державної виконавчої служби Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] згідно даних АСВП у відділі відсутні. Варто зазначити, що відповідно до довідки від 07.09.2023 р. № 27359/25.14.-35 на виконанні у Хмельницькому ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкритого виконавчого провадження по виконанню виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] ( [INFO] ) на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ). Вважає за необхідне зазначити, що біологічний батько [PERSON] з 2014 року проживає у московській області ленінському р - ні, с. калинівка, б. 42А. З моменту знайомства [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] вважав своїм батьком саме [PERSON] , оскільки саме він його виховував. Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 161 від 20.10.2023 р. зазначено, що [PERSON] відвідував спортивну секцію бразильського джи- джитсу з 2019 по 2021 р. На заняття приводив та забирав [PERSON] . Членські внески за всеукраїнські, обласні та міські змагання оплачував [PERSON] ( додаток - копія характеристики). Також, доказом про активну участь [PERSON] у вихованні та житті [PERSON] є характеристика з «ліцей №13 Хмельницької міської ради». [PERSON] неодноразово приводив [PERSON] за потреби до сімейного лікаря. Варто зазначити, що при профілактичному щепленні надав згоду - як батько. Вказані обставини підтверджуються витягом з медичної книжки [PERSON] від 17.06.2020 р. Відповідно до автобіографії військовослужбовця [PERSON] в-графі «Діти» останній зазначив : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] (додаток - копія автобіографії). [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до довідки про доходи від 21.09.2023.№ 8/2/4730 дохід [PERSON] за період з січня 2022 по травень 2022 склав 163 048,54 грн. Відповідно до довідки від 18.09.2023 №75 дохід [PERSON] за період з червня 2022 по 21.11.2022 склав 263 537,25 грн. Після переведення до військової частини [NUMBER] дохід [PERSON] за період склав 47 298, 70 грн. Відомостей з Державного реєстру фізичних - осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 30.08.2023 розмір доходу [PERSON] за 2022 рік склав 74 452,36. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідач в судовому засіданні пояснила у [PERSON] є батько. Доказв тому, що він знаходиться на території рф немає. [PERSON] знає свого батька, що підтверджується перепискою з позивачкою, казав що забере його. Батько звонив сину.Довідки ДВС не свідчать про те, що батько не утримував свого сина (це свідчить і переписка). Позивачка мала дуже хороший бізнес. [PERSON] не міг сплачувати аліментів своїм дітям, оскільки не мав доходу. В нього не було постійного заробітку, систематичні доходи не могли бути засобом утримання [PERSON] , який перебував на повному утриманні матері та біологічного батька. Відповідач направила до суду відзив, в якому вказала, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду на розгляді знаходиться позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , про встановлення факту належності [PERSON] до членів сім`ї [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут Донецької області, а також встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні його вітчима [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут Донецької області. Зі змісту позовної заяви, а також доданих до неї матеріалів слідує, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] з жовтня 2015 року проживали із [PERSON] , який у 2016 році розлучився зі своєю дружиною [PERSON] та уклав новий шлюб із позивачкою. Після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України [PERSON] був зарахований до лав Збройних Сил України та [INFO] загинув під м. Бахмут Донецької області. Від попереднього шлюбу у [PERSON] залишилося двоє малолітніх дітей: [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Спільних дітей із позивачкою у [PERSON] не було, проте остання стверджує, що її син [PERSON] перебував на утриманні померлого у зв`язку із чим має право на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджували викладені позивачкою обставини перебування її сина на утриманні [PERSON] , а тому позовна заява не підлягає задоволенню. Зокрема, [PERSON] стверджує, що [PERSON] у 2015 році оплачував послуги відвідування [PERSON] . приватного дитячого садочку, на підтвердження чого надає квитанції про оплату, де не зазначено платника. Крім того, за вказаний період [PERSON] не був працевлаштований, у зв`язку із чим [PERSON] не міг перебувати на утриманні останнього. Позивач вказує, що саме [PERSON] оплачував гуртки та секції, які відвідував її син, проте у період з 2019 по 2021 [PERSON] перебував у резерві ЗС України, не був працевлаштованим та не міг утримувати [PERSON] . Зазначення [PERSON] себе як батька при наданні згоди на щеплення, а також характеристика закладу, де навчався [PERSON] не підтверджують факту його повного утримання останнім. Більше того, у [PERSON] у зв`язку із відсутністю коштів існувала заборгованість зі сплати аліментів на своїх власних малолітніх дітей. Вказаний факт підтверджують батьки загиблого, а також квитанції про перерахування коштів [PERSON] його батьками для сплати аліментів на утримання його рідних дітей. [PERSON] має батька [PERSON] , який не позбавлений батьківських прав та відповідно до вимог сімейного законодавства зобов`язаний утримувати останнього, так як обов`язок по утриманню дитини лягає на обох батьків. Твердження позивачки про неподання нею позовної заяви про стягнення аліментів з батька та відсутність виконавчих проваджень щодо стягнення коштів з [PERSON] на утримання його сина [PERSON] не підтверджують факту того, що [PERSON] перебував на повному утриманні [PERSON] , а також того, що батько не сплачував кошти у добровільному порядку. Навпаки у відповідача [PERSON] наявний скріншот із переписки через месенджер [PERSON] із біологічним батьком [PERSON] - [PERSON] , якою вона добровільно поділилась із батьками загиблого [PERSON] . З переписки слідує, що [PERSON] підтримував зв`язок із сином, спілкувався із останнім, займався його вихованням та не виключається факт утримання батьком дитини (скріншот із переписки долучається). У довідці, наданій [PERSON] Ліцеєм № 13 Хмельницької міської ради, зазначено, що [PERSON] не користувався пільгами на харчування, як член сім`ї військовослужбовця, оскільки вітчим [PERSON] не був офіційним усиновлювачем даного учня та немає з ним ступеня спорідненості. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. [PERSON] не перебував на повному постійному утримані [PERSON] , а допомога, яку надавав останній не була постійним джерелом засобів до існування для дитини, так як він утримувався своєю матір`ю [PERSON] та повинен був утримуватися біологічним батьком [PERSON] , проте мати не вжила жодних заходів для цього або ж про факт утримання сина батьком приховує. Про недобросовісність позивача, як законного представника малолітнього сина, свідчить також і той факт, що до матеріалів позовної заяви [PERSON] долучено відомості з Державного реєстр фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків стосовно себе. Зокрема, позивач зазначає про те, що протягом 2018-2022 років не отримувала дохід, а утримувалась разом із сином за рахунок загиблого чоловіка. Проте, з відомостей ДПС слідує, що [PERSON] перебувала на обліку ГУ ДПС у Луганській області (хоча фактично проживала у м. Хмельницькому) та від своєї діяльності як фізична особа-підприємець отримувала дохід у наступних розмірах: 2018 рік - 973 600 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2019 рік - 418 714 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2020 рік - 820 530 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2021рік - 232581 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2022 рік - 74 452,36 грн (підстава: податкова декларація про майновий стан фізичної особи). Указані доходи зазначено без врахування соціальних виплат та допомоги. Аналіз зазначених відомостей свідчить про те, що фактично [PERSON] за весь час перебування у шлюбі із [PERSON] отримувала значні доходи, які покривали всі необхідні потреби позивача та її сина і не перебувала разом із пасинком на утриманні [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Пояснив, коли син пішов в АТО він взнав від [PERSON] . Він був у [PERSON] , бачив в неї переписку з батьком [PERSON] . [PERSON] відносився до [PERSON] як до дитина, а не як до сина. [PERSON] заборонив [PERSON] називати його батьком. Він часто направляв гроші [PERSON] за сина, оскільки у нього були відсутні кошти на сплату аліментів. Часто син ( [PERSON] ) просив його (він працював в Чехії) допомогти грошима внукам, казав, що в нього відсутні кошти. [PERSON] часто передавала кошти її мама, яка в росії. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила. Пояснила, що зі слів свого сина ( [PERSON] ) знає, що [PERSON] їздив до батька на канікули, постійно з ним спілкується. Вона не знає де жив син, оскільки він з другом забрав свої речі і пішов. Про похорон сина їй ніхто не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляють самостійних вимог: [INFO] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, що не заявляють самостійних вимог: [INFO] в судовому засіданні вказав, що [INFO] немає жодного відношення до вказаного спору, а тому висловити свою думку не може. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . 29.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №1933. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 16.07.2005 року. У вказаному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. 24.12.2019 році [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби у резерві у Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] . У січні 2022 [PERSON] підписав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] . [INFO] року [PERSON] старший стрілець [INFO] внаслідок отримання вибухової травми, загинув під час виконання бойового завдання у м. Бахмут. Згідно повідомлення [INFO] від 26 жовтня 2023 року - [PERSON] повідомлено про неможливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги її сину, [PERSON] , оскільки у поданому нею пакеті документів відсутні документи про те, що він перебував на утриманні загиблого [PERSON] . Відповідно до довідки від 21.02.2023 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, місце реєстрації с. Лісові Гринівці Хмельницького району. Рішенням 1500060573-2023-1 від 01.06.2023 року [PERSON] , [PERSON] призначено допомогу на проживання к внутрішньо переміщеним особам, з 01.05.2023 року в розмірі 2000,00 грн. та 3000,00 грн. на малолітню особу. Згідно відомостей [PERSON] перебувала на обліку ГУ ДПС у Луганській області та від своєї діяльності як фізична особа-підприємець отримувала дохід у наступних розмірах: 2018 рік - 973600 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2019рік - 418714 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2020 рік - 820530 грн (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2021 рік - 232581 грн. (підстава: податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи (першої та другої групи); 2022 рік - 74452,36 грн (підстава: податкова декларація про майновий стан фізичної особи). Указані доходи зазначено без врахування соціальних виплат та допомоги. Як посвідчив в судовому засіданні свідок [PERSON] він познайомився з [PERSON] 24.02.2022 року, проживав з ним три неділі в одній кімнаті, [PERSON] казав, що живе з дружиною та сином, також казав, що у нього є дві доньки. До нього у військову частину приїздила дружина. 26.03.2022 року [PERSON] питав у нього чи може він скласти заповіт на кого не казав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що з [PERSON] познайомилась наприкінці 2019 року, він тоді жив з дружиною та сином. В нього було ще двоє дітей, був спір стосовно стягнення аліментів на їх утримання. З [PERSON] познайомилась у 2020 році. Він купував сину подарунок. В гості до [PERSON] не ходила. Вона знає, що у пасинка є батько, чи він спілкується з сином їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що познайомився з [PERSON] у 2018-2019 роках. Він думав, що [PERSON] його син, в подальшому взнав, що у нього є ще дві доньки. Він чув, що батько [PERSON] в росії, [PERSON] казав, що він відправить [PERSON] до батька, чи направляв кошти батько [PERSON] йому не відомо. [PERSON] приходив до нього на роботу з сином та доньками. Водив [PERSON] на гуртки, грошима керував в сімї [PERSON] . До дому до нього він не приходив. В них був [PERSON] працювала в ньому. Пункт другий частини другої статті 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З системного аналізу зазначених норм ЦПК України в сукупності з іншими нормами чинного законодавства України можна зробити висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Зі змісту статті 256 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні. Верховний Суд України в своєму Листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказав на те, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники. Цей факт може бути встановлений судом у разі відсутності документа про його підтвердження, виданого органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, виконкомами сільських і селищних рад, іншими організаціями, чи в разі відмови у його видачі та при одержанні документа, що не підтверджує факт перебування громадянина на утриманні. Стаття 3 СК України визначає, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції, станом на час спірних правовідносин, передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. У частині 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Щодо утриманців Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що [PERSON] перебував на повному та постійному утриманні [PERSON] . Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позову про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] до членів сім`ї [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут, Донецької області та встановлення факту перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні свого вітчима - [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Бахмут, Донецької області слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 3 СК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved