Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 14.02.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого народились сини: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя між подружжями не склалось, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Оскільки, подальше збереження шлюбу не є можливим, і його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Провадження у справі відкрито 04.04.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в адресу суду направила заяву про слухання справи в її відсутність та задоволення позову . Відповідач направив в адресу суду відзив на позов де вказав, що збереження шлюбу також не відповідає і його інтересам. Шлюб практично припинив своє існування, а тому ним визнаються позовні вимоги. Просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 14 лютого 2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шлюб, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] отримав прізвище - « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження наявні в матеріалах справи). Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинились та спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Зазначені позивачем обставини визнаються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін та спільних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається відзиву на позов [PERSON] після розірвання шлюбу просить залишити йому прізвище « [PERSON] » . Дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] » після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved