Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

у грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами в сумі 119350 грн та судового збору в розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором про надання фінансового кредиту № 1838418 від 24.04.2021 в сумі 42640 грн; за договором позики № 0937446387 від 08.05.2021 в сумі 42710 грн; за договором про надання фінансового кредиту № 3229515616/684787 від 19.05.2021 в сумі 16000 грн; за договором про надання фінансового кредиту № 00432-05/2021 від 01.05.2021 в сумі 18000 грн та 2684 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду від 15 квітня 2024 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2024 року у справі № 750/17678/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що визнають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 43485 грн, у решті вимог просять відмовити. Представник позивача надіслала відповідь на відзив та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у відповіді на відзив просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1838418, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у сумі 13000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів, а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно кредитного договору, відповідач отримав у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредит в розмірі 13000 грн строком на 30 днів із сплатою процентів в розмірі 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, (п.1.1-1.4 кредитного договору), реальна річна процентна ставка 693,50% річних (1.5.2 кредитного договору). 17.05.2023 між ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №17052023, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату, а позивач приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. (а.с.19-24). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.10.2023 заборгованість за кредитним договором № 1838418 від 24.04.2021 складає 42640 грн, з яких: 13000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 29640 грн сума заборгованості за відсотками. 08 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено Договір позики № 0937446387, підписаний шляхом підписання Акцепту оферти від 08.05.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0937446387 від 08.05.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно договору позики № 0937446387 від 08.05.2021 відповідач отримав в ТОВ "ІНФІНАНС" кредит в розмірі 4000 грн строком на 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. 22.06.2022 між ТОВ "ІНФІНАНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого, ТОВ "ІНФІНАНС" передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "ІНФІНАНС" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ІНФІНАНС" і боржниками. На підставі викладеного ТОВ "ІНФІНАНС" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 42710 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0937446387 від 08.05.2021 за період з 22.06.2022 по 31.10.2023 встановлено, що відповідач має заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" в сумі 42710 грн , яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн, заборгованості за відсотками 38710 грн. 19.05.2021 між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено договір фінансового кредиту №3229515616/684787 на отримання фінансового кредиту від ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», відповідно до умов якого ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група надає відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн строком на 30 днів, тобто до 17.06.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. 16.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено Договір факторингу № 16.02.2022, у відповідності до умов якого ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3229515616/684787 від 19.05.2021 сума заборгованості [PERSON] становить 16000 грн. 01 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00432-05/2021, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у сумі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів, а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. У пункті 2.1. договору сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 2.4. договору якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.5 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами. Згідно із пунктом 4.3. договору якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в пункті 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 29122021, за яким ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступив позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29122021 від 29.12.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр Боржників кількістю 5741. З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29122021 від 29 грудня 2021 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором про надання кредитного договору № 00432-05/2021 в сумі 4500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500 грн сума заборгованості за відсотками, всього 18000 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказані вище договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі. Вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілами кредитних договорів. Тому, позовні вимоги про стягнення основних сум боргу підлягають частковому задоволенню за: - договором про надання фінансового кредиту № 1838418 від 24.04.2021 в сумі 13000 грн; - договором позики № 0937446387 від 08.05.2021 в сумі 4000 грн; - договором про надання фінансового кредиту № 3229515616/684787 від 19.05.2021 в сумі 4000 грн; - договором про надання фінансового кредиту № 00432-05/2021 від 01.05.2021 в сумі 4500 грн. Водночас, суд, також, частково не погоджується з висновком позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості зі сплати відсотків, зазначену у позові. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за відсотками становить за: - договором про надання фінансового кредиту № 1838418 від 24.04.2021 в сумі 29640 грн; - договором позики № 0937446387 від 08.05.2021 в сумі 38710 грн; - договором про надання фінансового кредиту № 3229515616/684787 від 19.05.2021 в сумі 12000 грн; - договором про надання фінансового кредиту № 00432-05/2021 від 01.05.2021 в сумі 13500 грн. В той же час суд не погоджується з розміром суми, яка підлягає стягненню, наданої позивачем в частині розрахунку суми боргу за відсотками за користування кредитом з таких підстав. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №\~444/9519/12\~(провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Як встановлено судом, строк кредитування за кредитними договорами був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитами та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитними договорами, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договорами. Отже, є безпідставним нарахування до стягнення з боржника суми відсотків, що передбачені договорами після спливу визначеного договорами строку кредитування. За кредитним договором №1838418 від 24.04.2021 року ТОВ«ЛІНЕУРА Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 13000 грн. (п.1.2.). Кредит надано строком на 30 днів (п.1.3.). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1,90 % на добу. Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики за відсотками - 29640,00 грн. Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 13 000,00 грн тіло кредиту х 1,90 % х 30 днів = 7410 грн. Тобто, з 24.05.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 24.05.2021 року відповідачем не подавалося. За кредитним договором № 0937446387 від 08.05.2021 ТОВ «ФК «ІНФІНАНС» надало [PERSON] кредит в розмірі 4000 грн. Кредит надано строком на 30 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75 % на добу (процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 3,5%). Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики за відсотками -38710,00 грн. Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 4000,00 грн. тіло кредиту х 3,5 % х 30 днів = 4200,00 грн. Тобто, з 08.06.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 08.06.2021 року відповідачем не подавалося. За кредитним договором №3229515616/684787 від 19.05.2021 ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» надало [PERSON] кредит в розмірі 4000,00 грн. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 17.06.2021 року, (п.1.2.). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики за відсотками - 12000,00 грн. Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 4 000,00 грн. тіло кредиту х 2,5 % х 30 днів = 3000,00 грн. Тобто, з 17.06.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 17.06.2021 року відповідачем не подавалося. За кредитним договором № 00432-05/2021 від 01.05.2021 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало [PERSON] кредит в розмірі 4500 грн. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 30.05.2021. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики за відсотками -13500,00 грн. Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 4500,00 грн. тіло кредиту х 2,5 % х 30 днів = 3375,00 грн. Тобто, з 30.05.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 30.05.2021 року відповідачем не подавалося. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню , так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. У зв`язку з наявністю підстав для частково задоволення позову, сторонам мають бути відшкодовані понесені у справі витрати на правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідачу правничу допомогу надавала адвокат Карпенко Юлія Олегівна на підставі ордеру серії СВ № 10866845, договору про надання правничої допомоги від 29.04.2024. Згідно акту прийняття-передачі наданих послуг та квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.03.2024 відповідач сплатив адвокату 10000 грн. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки відповідачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, проте враховуючи, що позов задоволено частково та беручи до уваги клопотання представника позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial