Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

24 травня 2024 року адвокат Глушкова Т.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 11 липня 1978 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] на даний час має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Належна йому трудова книжка серії [NUMBER] від 11 липня 1978 року була видана АТП-0100 «Вінницяоблміжколгоспбуд», однак на першій сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства. Виправити вказаний недолік немає можливості, оскільки підприємство ліквідоване. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 27 травня 2024 року прийнято заяву до розгляду за правилами окремого провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи. У судовому засіданні представник заявника адвокат Глушкова Т.І. підтримала заяву у повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління на підставі наявних у справі матеріалів, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією посвідки на постійне місце проживання від 26 червня 2017 року та копією витягу з реєстру Городківської територіальної громади № 2024/005823013 від 20.05.2024. Судом також встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 11 липня 1978 року, відсутня печатка підприємства, тобто при оформленні трудової книжки було допущено порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Як вбачається з довідки № 543 від 30 квітня 2024 року, виданої ТОВ «Вінницьке управління механізації будівництва», [PERSON] працював в АТП-0100 «Вінницяоблміжколгоспбуд» з 10.07.1978 року (наказ № 87 від 07.07.1978 року) по 18.10.1982 року (наказ № 312-к від 18.10.1982 року). У зв`язку з ліквідацією АТП-0100 «Вінницяоблміжколгоспбуд» архівні дані зберігаються в ТОВ «Вінницьке управління механізації будівництва» згідно акта передачі документів. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою\~статті 315 ЦПК України. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Згідно з вимогами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Положеннями ст. ст.\~80,\~81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 4\~постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників»\~відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника щодо встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 11 липня 1978 року. При цьому суд бере до уваги, що встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення йому пенсії в органах Пенсійного фонду України з урахуванням всього трудового стажу, так як підтвердити його іншим шляхом неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved