Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Заявниця звернулась в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. Свою заяву обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] , [INFO] тривалий час страждає на психічне захворювання і перебуває з цього приводу на обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 з діагнозом: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод важкий перебіг. У зв`язку з цим, йому встановлена перша А група інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно. Зазначає, що її чоловік є обмеженним в спілкуванні, самообслуговуванні, у здатності до самостійного пересування, у здатності до орієнтації та не може контролювати свою поведінку, обмежений до трудової діяльності, потребує постійного стороннього догляду і допомоги та медичного психіатричного спостереження. За станом здоров`я [PERSON] має хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Покликаючись на викладені обставини, просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити опіку над ним та призначити її опікуном останнього. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Людва О.В. та представник Управління охорони здоров`я Луцької міської ради в судовому засіданні не заперечили проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої А групи причина інвалідності-загальне захворювання, встановленої 27.05.2020 року (довічно), він обмеженний в спілкуванні, самообслуговуванні, у здатності до самостійного пересування, у здатності до орієнтації та не може контролювати свою поведінку, обмежений до трудової діяльності, потребує постійного стороннього догляду і допомоги та медичного психіатричного спостереження. Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 134 від 01.05.2024 року [PERSON] виявляє на даний час ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді біополярного афективного розладу, поточного депресивного епізоду з важким перебігом, котре позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1 ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Згідно наданих доказів Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у недієздатної особи відсутні інші особи, які б могли здійснювати над ним опіку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном строком на два роки з дня набрання рішення суду законної сили. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved