Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

Рух справи 11.12.2023 вказана позовна заява, датована 07.12.2023, за підписом позивача, надійшла до Деснянського районного суду міста Києва. В позові [PERSON] просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка була нарахована її покійному чоловіку [PERSON] , але не була йому сплачена за життя, в розмірі 42 572,92 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12.12.2023 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. 08.01.2024 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Деснянського районного суду міста Києва від 02.01.2024. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.01.2024 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.03.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 18.04.2024. У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці (у зв`язку з госпіталізацією), 18.04.2024 судове засідання не відбулось та було перенесено на 13.06.2024. У судове засідання, призначене на 13.06.2024 з'явився тільки представник відповідача. Разом з тим, суд врахував, що 03.06.2024 до суду надійшла заява позивача в якій ставиться питання про проведення судового засідання, призначеного на 13.06.2024 без її участі, при цьому наголошується на тому, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі та позивач просить їх задовольнити (а.с. 218). Присутній у судовому засіданні представник відповідача підтвердив вимоги та доводи сторони відповідача, викладені у письмових заявах, поданих до суду у даній справі, зокрема, відзиві. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання в порядку ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Доводи позову В позові вказується, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO], який працював на ДП «Завод 410 ЦА» на посаді електрогазозварника. Зазначається, що згідно листа відповідача вих. № 1.4-1693 від 27.09.2023 та довідки про доходи від 25.09.2023 № 151, що додавалась до цього листа, [PERSON] була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з лютого 2022 року по травень 2022 року включно у сумі 42 572,92 грн. В обґрунтування позові наголошується, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2023 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.10.2023, виданими державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасе В.Ю., позивач є спадкоємцем (як дружина) майна [PERSON] , а саме невиплаченої боржником заробітної плати у розмірі 42 572,92 грн, яка належала померлому. Як стверджується у позові, 26.10.2023 позивач надіслала відповідачу заяву про виплату їй заборгованості по заробітній платі, яка була нарахована її покійному чоловіку, але не була сплачена йому за життя. Разом з тим, зі слів позивачки, станом на день подачі даної позовної заяви позивач відповіді на зазначену заяву від відповідача не отримав. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка була нарахована її покійному чоловіку [PERSON] , але не була йому сплачена за життя, в розмірі 42 572,92 грн. Щодо правової позиції відповідача 23.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви (а.с. 170-174). У відзиві, зокрема, зазначається, що відповідач не оспорює заборгованість по заробітній платі в сумі 42 572,92 грн перед [PERSON] . Крім того, вказується, що матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2023 року, та копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.10.2023, якими підтверджується, що невиплачена відповідачем [PERSON] заробітна плата у розмірі 42 572, 92 грн включена в склад спадщини, спадкоємцем якої є [PERSON] . Відповідач вважає, що виходячи з наведеного та з тих обставин, що на даний час вимоги позивача щодо заборгованості заробітної плати перед [PERSON] не оспорюються відповідачем і позивач не довела створення перепон щодо реалізації її спадкового права на вказану суму заборгованості, в задоволені позовної заяви [PERSON] слід відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 23.12.1994 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.12.1994, зворотній бік а.с. 56). [INFO] у віці 52 років [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.05.2022 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /зворотній бік а.с. 47/. З матеріалів спадкової справи № 234/2022 (а.с. 46-168) вбачається, що 11.05.2022 позивачем ( [PERSON] ) до Сьомої Київської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 47). 06.10.2023 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1547 (а.с. 6), відповідно до якого [PERSON] , отримала у спадщину за законом, після смерті [PERSON] , невиплачену заробітну плату спадкодавця у сумі 42 572,92 грн, яка належала померлому, що стверджується довідкою, виданою ДП «Завод 410 ЦА» м. Києва від 27.09.2023 № 1.4-1693. В матеріалах справи наявна копія листа ДП «Завод 410 ЦА» вих. № 1.4-1693 від 27.09.2023 (а.с. 8) та копія довідки про доходи від 25.09.2023 № 151, що є додатком до листа (а.с. 9), відповідно до якої [PERSON] була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з лютого 2022 року по травень 2022 року включно у сумі 42 572,92 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до ДП «Завод 410 ЦА» з заявою про перерахування невиплаченої [PERSON] заробітної плати на її картковий рахунок (а.с. 10-12). Також до матеріалів справи долучено копії: паспорту [PERSON] (а.с. 3-4); картки фізичної особи - платника податків [PERSON] (а.с. 5); витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74241146 (а.с. 7). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України (ст. 1219 ЦК України). Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України). Як вказано у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 431/4278/19 (провадження № 61-1453св20), тлумачення ст. 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. У справі, що є предметом розгляду, право на спадщину позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.10.2023. Судом встановлено, що позивач ( [PERSON] ) є дружиною померлого [INFO] [PERSON] . Відповідач не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за період з лютого 2022 року по травень 2022 року в сумі 42 572,92 грн. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст. 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, положення значених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України). Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач не виконав вимоги трудового законодавства щодо виплати за життя всіх належних померлому чоловіку позивача виплат. З урахуванням викладеного, вбачаються правові підстави для задоволення вимог позову та стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати чоловікові позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 42 572,92 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved