Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а. с. 1-2). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 25 листопада 1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між подружжям розладились, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З боку відповідача на позивачку здійснювався постійний емоційний та моральний тиск, приниження. Тривалий час подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування. Таким чином, позивачка дійшла висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими, у зв`язку з чим представниця позивачки звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представниця про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, але до суду від представниці позивачки надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Примирення між сторонами є неможливим, про що зазначила представниця позивачки у позовній заяві, поданій до суду. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, строк для примирення просив не надавати. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 25 листопада 1989 року Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] (а. с. 4-5, 5 зв., 8, 17-18, 18 зв., 21), позивачкою у справі, та [PERSON] (а. с. 50), відповідачем у справі, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 147 (а. с. 3, 16). Сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 6, 19). Як вбачається з пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 09 грудня 2020 року, виданого Пенсійним фондом України, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої Київською міськрайонною медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] , позивачка по справі, є інвалідом ІІ групи (а. с. 7, 8, 20, 21). Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносин не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] », позивачка не виявила бажання після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що представниця позивачки зазначила у позовній заяві,поданій до суду, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав після припинення шлюбу між сторонами змінювати прізвище позивачки. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням того, що позивачку відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги позивачки про розірвання шлюбу. На підставі статей 56, 104, 110-113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved