Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові [PERSON] посилається на те, що вона мала зведену сестру, [PERSON] , [INFO] . Сестра позивачки, уклала шлюб з відповідачем по справі, [PERSON] , [INFO] . Від даного шлюбу в них народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Коли дитині виповнилося три роки, відповідач покинув дружину і з того часу повністю самоусунувся від виховання та утримання дитини в повному обсязі. [INFO] [PERSON] померла, а вихованням дитини зайнялась позивачка та її батьки. Відповідач з моменту смерті [PERSON] дитиною не цікавиться, не займається їх вихованням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не забезпечує необхідним харчуванням, не займається лікуванням. Дитина проживає разом з бабусею та перебуває на повному утриманні своєї тітки, займається її вихованням. Позивач та її представник подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали в повному обсязі просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового засідання повідомлений належним чином, заяв не надавав. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Краматорського міськвиконкому надав до суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, позов підтримав в повному обсязі. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи, суду дійшов до наступного висновку. З`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , перебував в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 19. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області від 13 жовтня 2008 року. Судом встановлено, що сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися, [PERSON] пішов з родини та став проживати окремо. [PERSON] залишилась проживати разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] самостійно займалась вихованням, навчанням та утриманням своєї доньки. 14.10.2020 року мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Після смерті матері дитини стала проживати в родині своєї тітки, [PERSON] під її опікою, про що зазначається у довідці виданої головою квартального комітету. Згідно довідки № 53024 від 26 листопада 2020 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично разом з позивачкою та бабусею мешкають в [ADDRESS] , що також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . З довідки Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 31 вбачається, що шкільним життям [PERSON] займається бабуся та тітка, які забезпечують дитину всім необхідним, дбають про її фізичний та духовний розвиток. Органом опіки та піклування Краматосрької міської ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , яким встановлено, що батько дитини, не зважаючи на смерть дружини, приймати участь у виховання доньки так і не став, не з`явився в її житті та жодної допомоги доньці, [PERSON] , не надає; не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не здійснює її підготовку до дорослого життя; байдуже відноситься до майбутнього своєї доньки; батьківської турботи та уваги до доньки не виявляє. Зокрема, в матеріалах справи наявний оригінал заяви [PERSON] , від 08.06.2023 року, засвідченої приватним нотаріусом Краматорського районого нотаріального округу Донецької області, реєстровий номер 454, щодо його згоди на позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ч. 5 ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-111, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved