Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

19.03.2024 року представник позивачки адвокат Колісник С.М. звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), у якому просив зупинити примусове виконання виконавчого листа № 698/609/21 виданого 22.03.2022 року Катеринопільським районним судом Черкаської області по справі № 698/609/21 від 30.12.2021 року (ВП № [NUMBER]), яке перебуває на примусовому виконанні в Звенигородському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ); припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі зазначеного виконавчого листа; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 2800 грн., судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрати пов`язані з перекладом документів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 року у справі № 698/609/21 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця, з 18.10.2021 року і до повноліття дитини. З січня 2024 року їх неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачкою в [ADDRESS] , й перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач з січня місяця 2024 року з неповнолітньою донькою [PERSON] спільно не проживає, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Незважаючи на це з позивачки продовжують стягуватися аліменти на користь відповідача на утримання їхньої доньки, які відповідач не витрачає на утримання дитини. Ураховуючи зміну обставин, які існували на момент ухвалення рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 року, існує необхідність припинення стягнення з позивачки аліментів. Крім того, оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, просить стягнути аліменти на утримання дитини. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 17.04.2024 року. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.04.2024 року задоволено клопотання про зупинення примусового виконання виконавчого листа № 698/609/21 від 22.03.2022 року. Зупинено стягнення по виконавчому провадженню №68787404, яке перебуває на примусовому виконанні в Звенигородському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.06.2024 року. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Колісник С.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чинно Відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивачки, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) у судове засідання не з`явився. 02.05.2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2019 року Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 року у справі № 698/609/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця, з 18.10.2021 року і до повноліття дитини. Постановою про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 13.04.2022 року старшим державним виконавцем Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) СідоріноюЮ.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 698/609/21 виданого 22.03.2022 Катеринопільським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця, з 18.10.2021 року і до повноліття дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20). Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)). Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Так, згідно з копією довідки від 13.02.2024 року № 101 виданої начальником відділу [INFO] підполковником [PERSON] , молодший сержант [PERSON] 30.01.2024 року призваний на військову службу за контрактом до військової частини [NUMBER] . Згідно з завіреним перекладом з польської мови довідки з реєстру присвоєння номера [NUMBER] від 27.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , має реєстрацію тимчасового місця проживання в Республіці Польща за адресою: [ADDRESS] , з 27.02.2024 року по 12.12.2024 року. Згідно з завіреним перекладом з польської мови довідки з реєстру присвоєння номера PESEL [NUMBER] від 27.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , має реєстрацію тимчасового місця проживання в Республіці Польща за адресою: [ADDRESS] , з 27.02.2024 року по 30.06.2024 року. Згідно акта обстеження на факт не проживання дитини за місцем реєстрації від 29.02.2024 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з січня 2024 року і по даний час фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами, в січні 2024 року позивачка разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] виїхала до Республіки Польща і по даний час фактично проживає там. Окрім цього, встановлено, що відповідач не проживає разом з неповнолітньою дитиною вже протягом п`яти місяців, її вихованням та утриманням займається лише позивачка, оскільки починаючи з січня 2024 року неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в Республіці Польща. Разом з тим наявність відкритого виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 698/609/21 виданого 22.03.2022 Катеринопільським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів із позивачки на користь відповідача свідчить про порушення її майнових прав та інтересів, оскільки саме вона має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини сторін. Враховуючи вищевикладені обставини справи, оскільки неповнолітня дочка сторін проживає разом із позивачкою з січня 2024 року і позивачка самостійно піклується про неї та забезпечує її усім необхідним, відтак наявні правові підстави звільнення позивачки від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки на користь відповідача у зв`язку зі зміною обставин, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про припинення стягнення з позивачки на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що стягуються на підставі виконавчого листа № 698/609/21 виданого 22.03.2022 року Катеринопільським районним судом Черкаської області по справі № 698/609/21 від 30.12.2021 року. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки неповнолітня [PERSON] на даний час проживає разом із матір`ю [PERSON] в Республіці Польща, перебуває на її утриманні, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідачем не надано, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене вище, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а також те, що обов`язок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19.03.2024 року та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачкою при поданні позову в частині припинення стягнення аліментів понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.. Окрім цього, приймаючи до уваги, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), тому суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивачки надав до суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.02.2024 року, а також на підтвердження розміру понесених витрат на надання професійної правничої допомоги до позовної заяви додано розрахунок витрат на правничу допомогу, згідно з яким адвокатом Колісником С.М. надано професійну правничу допомогу [PERSON] наступного характеру: вивчення документів, опрацювання законодавства та судової практики (2 год.) - 1000,00 грн., подання адвокатського запиту - 800,00 грн., підготовка позовної заяви (2 год.) - 1000,00 грн.. Загальна сума понесених позивачкою витрат на оплату професійної правничої допомоги становить 2800,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL759236 АТ КБ «ПриватБанк» від 07.03.2024 року. Ураховуючи зазначене, а також те, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якому міг навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що перелік витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою, є необхідним для розгляду цієї справи, а заявлений до відшкодування розмір витрат відповідає критерію розумності та співмірності із її складністю, тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 2800,00 грн. Окрім цього, згідно нотаріально завіреного перекладу фіскального чеку від 04.03.2024 року позивачка понесла судові витрати, пов`язані з перекладом документів у розмірі 220 злотих, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ на 27.06.2024 року становить 2212,28 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved