Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

В квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 16.10.2023, просила: скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер 6823610100:01:003:1140 площею 0,043 га; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140 площею 0,043 га, припинивши право приватної власності [PERSON] , усі речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо вказаної земельної ділянки, а також стягнути з відповідачки на її користь витрати по сплаті судового збору та 10000 грн. витрат на правничу допомогу. В обгрунтування вимог вказувала, що вона, на підставі\~свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2013, є власником\~ частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] . Власницею іншої частини цього будинку є [PERSON] . З метою виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування її частини будинку, вона звернулася до землевпорядної організації Полонського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Проте, під час проведення робіт щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було виявлено, що дана земельна ділянка буде частково накладатися на земельну ділянку, зареєстровану в системі Державного земельного кадастру за кадастровим номером 6823610100:01:003:1140 площею 0,043 га, котра належить відповідачці. При цьому загальна площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] становить 0,0659 га, тобто розмір земельної ділянки [PERSON] значно перевищує розмір її частки в будинку. Також, в порушення Державних будівельних норм відповідачка чинить їй перешкоди в обслуговуванні належної їй частини будинку, в тому числі встановленню системи відливу води, так як під вікнами її частини будинку проходить межа приватизованої [PERSON] земельної ділянки, по якій остання забороняє для неї ходити, а тому вона змушена звернутися до суду з цього приводу. Ухвалою судді від 21.04.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 28.11.2023, за клопотанням позивачки та її представника, у справі призначено судову будівельно-земельно-технічну експертизу, у зв`язку з чим підготовче провадження по справі зупинено. 07.03.2024 провадження поновлено. Ухвалою від 27.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. При розгляді справи позивачка [PERSON] та її представник адвокат Крижанівський О.А. позов підтримали, просили вимоги задовольнити із наведених вище підстав. Відповідачка [PERSON] та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Полонської міської ради надійшла письмова заява, в якій останній просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд зазначає про таке. Встановлено, що\~відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2013, виданого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. за реєстровим номером 991, [PERSON] є власницею частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Вказана обставина також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2441167 від 15.04.2013. Згідно договору дарування від 05.09.1999, посвідченого приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Бондар С.М. за реєстровим номером 1758, [PERSON] є власницею іншої частини житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за вказаною вище адресою. Виділ в натурі часток будинку для сторін здійснено у відповідності до рішення Полонського районного суду від 23.12.2021 у цивільній справі № 681/1592/20. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 868 від 26.10.1996 та згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, 04.08.2015 здійснено державну реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,043 га з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку. Згідно висновку експерта № 09-160/23 від 04.03.2024 дана земельна ділянка в точках 15-14-13 (зображених на план-схемі) проходить по стіні частини житлового будинку, виділеній для [PERSON] та площею 0,0002 га накладається на земельну ділянку, яка залишилася останній для користування. Площа земельної ділянки, яка залишається в користуванні [PERSON] , становить 0,0239 га, що не відповідає часткам в праві власності в будинковолодінні, які становлять , відповідно площа кожної повинна бути 0,0335 га. Геометричні розміри земельної ділянки з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140 належної для [PERSON] , що нанесені в кадастровому плані не відповідають розмірам нанесеним в державному акті на право приватної власності на землю. Також судовим експертом встановлено, що взаєморозташування зазначеної вище земельної ділянки, належної для [PERSON] , та 49/100 частини домоволодіння, виділених для [PERSON] , а також частина житлового будинку, яка виділена [PERSON] , площею 0,0002 га накладається на земельну ділянку, котра залишилася для користування [PERSON] Літня кухня, яка була виділена для [PERSON] , граничить з земельною ділянкою що залишилися для користування [PERSON] . Відтак, таке взаєморозташування, за висновком експерта, здійснене з порушенням Державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», що не дає можливості [PERSON] та [PERSON] здійснювати догляд і поточний ремонт своїх частин житлового будинку та літньої кухні. Стаття 41 Конституції України\~передбачає, що кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.ч.2, 3\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1\~ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Факт накладення на земельну ділянку позивачки земельної ділянки відповідачки підтверджено висновком експерта. Відповідно до\~ст.182 ЦК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В абзаці 3 ч.2\~ст.331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.1\~Закону\~України «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140 були внесені до Державного земельного кадастру та відомості про державну реєстрацію речового права власності на зазначену земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Отже, в результаті державної реєстрації вказаної земельної ділянки та державної реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140, яка накладається на земельну ділянку, яка згідно рішення Полонського районного суду від 23.12.2021 залишилися для користування [PERSON] , зокрема для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , позивачка позбавлена права на мирне володіння своїм майном. Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Відповідно до ч.10\~ст.24\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Таким чином, у зв`язку із скасуванням державної реєстрації права відповідачки, суд вважає необхідним також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6823610100:01:003:1140 та припинити право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , а тому позов слід задовольнити. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачки [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при поданні позову судовий збір в сумі 2147,20 грн., а також витрати на проведення судової експертизи в розмірі 14000 грн.

Outcome: approved