Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 08.01.2024\~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. У зв`язку із відсутністю добровільної згоди між подружжям щодо розміру витрат на утримання дітей, позивач змушена звернутись до суду про стягнення аліментів. Так як позивач не здатна самостійно забезпечити дітей всіма необхідними матеріальними благами, оскільки здійснює постійний догляд за старшою дитиною з інвалідністю й беручи до уваги те, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Позиція учасників процесу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав. Процесуальні дії у справі. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/7/24 передана 08.01.2024 судді Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 11.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Тож суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.05.2011, серії [NUMBER] від 19.07.2017, які видані Щепанівською сільською радою Козівського району Тернопільської області /а.с. 6, 7/. Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади № 2023/010375299, № 2023/010375818, № 2023/010375895 від 19.12.2023 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що є також місцем проживання позивача [PERSON] /а.с. 10-12/.\~ [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 26.04.2017 /а.с. 13/. Згідно з копією медичного висновку № 10 про дитину-інваліда віком до 18 років від 06.03.2017 [PERSON] , [INFO] , має захворювання: спадкова хвороба обміну. Гіпергомоцистеїнемія хромосомний поліморфізм /а.с. 14/. Жодних доказів участі в матеріальному забезпеченні дитини відповідачем [PERSON] не надано та судом не встановлено. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Судом беззаперечно встановлено, що сторони по справі, шлюб між якими розірвано, мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Останні перебувають на утриманні матері, батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому суд вважає, що позивач\~потребує матеріальної допомоги на утримання дітей. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Відповідно до\~ст.\~8\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 27 Конвенції ООН "Про права дитини"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5\~ст. 157 цього Кодексу. Як визначено статтею 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами\~ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дойшов висновку про задоволення позову, так як обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків, спільні діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні, а також відсутні обставини, які унеможливлюють надання такої допомоги батьком. Заразом [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів протилежного суду не надано й в судовому засіданні не здобуто, відповідно останній може отримувати високий постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Також згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи імперативну вимогу наведеної норми, суд дойшов висновку, що рішення в частині стягнення з [PERSON] аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує те, що позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно з\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved