Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2019 року між ним та відповідачкою Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2909. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося; вони втратили взаєморозуміння; між ними постійно виникають сварки; з серпня 2023 року між ними фактично припинені шлюбні стосунки, з цього ж часу вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з?явився; просив суд провести розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; відзив на позов не направила; заяви про оголошення перерви чи розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2019 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони з серпня 2023 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. На підставі викладеного та

Outcome: approved