Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокатка Клєц Т.С. в інтересах позивачки 17.02.2024 засобами поштового листування звернулась до суду із зазначеним позовом, просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. За змістом позовної заяви сторони є батьками [PERSON] , якого 24.01.2021 мобілізовано до Збройних Сил України. [INFO] він загинув під час несення військової служби. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та її чоловік відповідач [PERSON] . У шлюбі [PERSON] не перебував, дітей не має. До складу спащини відповідно до тверджень сторони позивача входять грошові кошти, які наявні на рахунку спадкодавця у АТ КБ «Приватбанк», іншого рухомого та нерухомого майна на праві власності у [PERSON] немає. До спливу шести місяців з часу настання смерті сина, позивачка звернулась до відділення АТ КБ «Приватбанк», разом із донькою, де представник банку роз`яснив їй, що, як спадкоємець першої черги, вона автоматично приймає спадщину після смерті сина. Додатково працівник банку повідомив, що гроші будуть видані не раніше 05.01.2024, крім того, зазначила перелік документів, які необхідно мати позивачці при зверненні до банку, зокрема, на підтвердження факту родинних відносин із [PERSON] . Так, при зверненні до банку після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, банком було відмовлено [PERSON] у видачі грошових коштів з рахунка сина з тих підстав, що у неї відсутнє свідоцтво про право на спадщину, що підтверджувало б право [PERSON] на спадкування. 05.02.2024 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу із заявою щодо прийняття спадщини. 12.02.2024 приватний нотаріус повідомила про пропуск строків на прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України. Враховуючи роз`яснення представника банку, [PERSON] вважала, що строк на подання заяви про прийняття спадщини не пропустила, проте в позасудовому порядку захист спадкових прав позивачки неможливий. Враховуючи наведене, відсутність інших спадкоємців першої черги, окрім відповідача, із посиланням на норми ст. 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, представниця позивачки, діючи в інтересах довірительки, просить задовольнити позов у визначений спосіб. Ухвалою судді від 26.02.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Судом визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. Судом роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України також роз`яснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Ухвалою суду від 01.04.2024 клопотання сторони позивача про витребування доказів задоволено частково. В порядку витребування доказів зобов`язано: 1) приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Саламатову Марину Володимирівну надати до суду зі Спадкового реєстру інформаційну довідку про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину відносно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; 2) відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у разі наявності, надати до суду: - засвідчений витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а саме, актових записів про шлюб та/або розірвання шлюбу відносно [PERSON] , [INFO] ; - засвідчений витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а саме, актових записів про народження дитини, де у графі «Батько» зазначений [PERSON] , [INFO] . В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено. Ухвалою суду від 14.05.2024 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Клопотання сторони позивача про виклик свідків задоволено. Свідків попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Згідно з мотивувальною частиною ухвали суду постановлено такий порядок проведення судового розгляду, а саме: вислухати пояснення учасників справи, дослідити письмові докази, здійснити допит свідків. Сторона позивача під час судового розгляду справи (позивачка [PERSON] та її представниця адвокатка Клєц Т.С.) підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов у визначений спосіб. Відповідач [PERSON] 26.04.2024 скерував до суду заяву про визнання позову, відповідно до якої погоджується із обставинами, викладеними у позовній заяві, зокрема, підтверджує, що обізнаний із зверненням позивачки разом із донькою до банківської установи з метою отримання грошових коштів, які залишились на рахунку загиблого сина, проте були дезінформовані представником банку, який чітко повідомив про те, що їх звернення є передчасним, враховуючи те, що шестимісячний строк на прийняття спадщини після її відкриття не сплинув, назвав документи, які необхідно мати при собі при звернення до банку за спливом вказаного строку. У заяві вказано, що подружжя (сторони у справі) мають трьох спільних дітей, на сімейній нараді було вирішено, що спадщину буде оформлювати саме [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги після померлого сина немає. Відповідач наголошує, що пропущений строк становить лише один місяць, із посиланням на положення ст.206 ЦПК України позов визнає в повному обсязі та зазначає, що обізнаний із наслідками такого визнання. Крім того, за змістом заяви відповідач просить здійснювати розгляд за його відсутності. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви у судовому розгляді відповідно до вимог ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. Суд зауважує, що сторона відповідача висловила свою позицію щодо позову, фактично заява про визнання позову є відзивом на позовну заяву, відповідно, підстав для проведення заочного розгляду судом не встановлено й суд ухвалює розглядати справу відповідно до загального порядку, встановленого під час підготовчого засідання, що видно з ухвали суду від 14.05.2024. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, та, окрім цього, -дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення сторони позивача, здійснивши допит свідка, встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та, прийнявши визнання позову відповідачем, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з даними засвідченої копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 19.09.1992, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.02.1992, актовий запис №11 від 19.09.1992. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Радивонівською с/радою Якимівського району Запорізької області 22.02.2001. Згідно з даними засвідчених свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.07.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), та довідки про причину смерті №3746 від 07.07.2023, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Приютне Пологівського району Запорізької області; причиною смерті стало одиночне наскрізне уламкове поранення лівої верхньої кінцівки з ушкодженням крупних кровоносних судин. Згідно з даними відповіді заступника селищного голови Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізького району Запорізької області І. Водоп`янової від 06.02.2024 №77/04-10 на запит приватного нотаріуса М.Саламатової від 05.02.2024, [PERSON] , [INFO] на момент смерті [INFO] не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання 28.08.2019, на момент зняття з реєстрації разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані (тобто, за декілька років до настання смерті спадкодавця та відкриття спадщини): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з даними відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Саламатової М.В. від 12.02.2024 на ім`я [PERSON] (на її заяву від 05.02.2024), за даними Спадкового реєстру спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на день смерті спадкодавця його місце проживання не зареєстровано, [PERSON] у встановлені строки заяву про прийняття спадщини не подавала, судове рішення про підтвердження фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном не виносилось, що свідчить про неприйняття спадщини. У зв`язку із наведеним нотаріус роз`яснила [PERSON] право на звернення до суду, оскільки оформлення спадщини в нотаріальному порядку за таких обставин не є можливим. Крім того, судом за даними витягів зі Спадкового реєстру №75780490 від 12.02.2024, а також №76951331 від 14.05.2024 (на виконання ухвали суду від 01.04.2024), сформованих приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В., встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутні дані щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , як і дані про посвідчені заповіти, укладені спадкові договори. Також судом за даними відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на виконання ухвали суду від 01.04.2024 за підписом начальника відділу Т.Мехтієвої, встановлено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей відносно [PERSON] , [INFO] , інформація відсутня. Перевірку здійснено з часу досягнення шлюбного віку вказаною особою по первинних та поновлених актових записах. Судом здійснено допит свідка [PERSON] , [INFO] , яка показала суду, що є донькою сторін та сестрою загиблого [PERSON] . До спливу шести місяців з часу настання смерті сина, вона разом із матір`ю (позивачкою) звернулась до відділення АТ КБ «Приватбанк» по вул.Іванова у м.Запоріжжі, де представник банку роз`яснив матері, що, як спадкоємець першої черги, вона автоматично приймає спадщину після смерті сина [PERSON] . Додатково працівник банку запевнив їх, що гроші будуть видані не раніше, ніж після спливу шестимісячного строку після настання смерті її брата. Крім того, представник банку зазначила перелік документів, які необхідно мати позивачці при зверненні до банку, зокрема, на підтвердження факту родинних відносин із [PERSON] . Так, при зверненні до банку після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, банком було відмовлено [PERSON] у видачі грошових коштів з рахунка сина з тих підстав, що у неї відсутнє свідоцтво про право на спадщину, що підтверджувало б право [PERSON] на спадкування. Свідок наголосила, що саме повідомлення представника банку стало причиною того, що строк на прийняття спадщини був пропущений. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до Рішення КСУ у справі N 1-25/2010 від 29.06.2010 N 17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Способи захисту порушеного права та / або інтересу містяться у нормі ст.16 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1,3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Подання усної заяви (звернення) спадкоємця не передбачено. Відповідно до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, правила ч.3 ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5, 3.6 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є виключно ті, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України). Крім того, за загальним правилом рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Разом з цим, однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суди керується й аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Так, у даній справі судом встановлено, що позивачка своєчасно дізналась про смерть спадкодавця [PERSON] , що встановлено під час судового розгляду на підставі наявних доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку. Свідоцтво про смерть спадкодавця видано 08.07.2023, тобто, Перехідні положення ЦК України не є застосовними у даній справі. Осіб, які на час відкриття спадщини, постійно мешкали разом з спадкодавцем судом не встановлено, що виключає застосування до спірних правовідносин й положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його батьки сторони у даній справі, які дійшли обопільної згоди з приводу того, що спадщина після смерті сина буде прийнята позивачкою [PERSON] . Відповідач із заявою про прийняття спадщини після смерті сина до нотаріуса не звертався. Відповідно до положень ст.1227, 1228 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Сторонами не надано доказів, якими б підтверджувалась наявність розпорядження спадкодавця щодо грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, разом з цим, як зазначено вище, право на грошові кошти, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. При розгляді справи суд виходить з того, що оцінка суду у даній категорії справ повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Так, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність поважності причин, які дійсно могли вплинути на своєчасність подання спадкоємицею заяви до нотаріальної контори (приватного нотаріуса) про прийняття спадщини за законом. Судом не встановлено бездіяльності з боку [PERSON] щодо прийняття спадщини, яка, будучи достеменно обізнаною із часом відкриття спадщини, отримала роз`яснення від представника банку під час особистого звернення до АТ КБ «Приватбанк», що встановлено під час розгляду справи з письмових пояснень відповідача, а також допиту свідка. Отримане роз`яснення дезінформувало [PERSON] щодо її подальших дій й зумовило пропуск визначеного законом строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (тривалістю в один місяць) саме у передбаченому законом порядку. Відповідно, на переконання суду, позивачка мала достатньо підстав для того, щоб не скористатись визначеним законом порядком, оскільки інше спадкове майно після смерті [PERSON] відсутнє. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує й введення воєнного стану на території України, що у сукупності із іншими встановленими обставинами обґрунтовує заявлену позовну вимогу. Разом з цим, судом прийнято визнання позову відповідачем, який є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , окрім позивачки, а також береться до уваги незначна тривалість строку, пропущеного позивачкою. За змістом ст. 89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За приписами ст.251-253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи наведене, обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, суд ухвалює рішення про задоволення позову, а саме, шляхом визначення [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , яка настала [INFO] , тривалістю два місяці, який необхідно обраховувати з дати набрання рішенням законної сили. Визначений строк, на переконання суду, буде достатнім для виконання необхідних дій спадкоємицею з метою захисту її спадкових прав. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи рішення суду та критерії, визначені ч.3 ст.141 ЦПК України, що обов`язково мають бути взяті до уваги судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки порушення прав позивачки не є наслідком дій, бездіяльності та/або рішень відповідача, судові витрати, понесені [PERSON] , у вигляді судового збору у сумі 1 211,20 гривень, сплаченого за подання до суду позовної заяви, необхідно залишити за нею.

Outcome: approved