Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначив, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 17 січня 2023 року Андрушівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3. Позивачка на час реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони дітей не мають. Проте в позасудовому порядку розірвати шлюб позивачка не в змозі, так як відповідач цього не бажає. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що позивачка має з відповідачем різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Ураховуючи викладене представник позивачки просить суд задовольнити позов та розірвати вказаний шлюб. Позивачка та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 січня 2023 року Андрушівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Причиною припинення шлюбних відносин є те, що позивачка має з відповідачем різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Вказані обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ Відповідно\~до ч.\~3,\~ч.\~4\~ст.\~56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї і поновлення шлюбних відносин неможливе та суперечитиме інтересам сторін, розірвання шлюбу відповідає їхній дійсній волі. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та розриває вказаний шлюб. Суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1. ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved