Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

11.06.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача, адвокат Кугутюк О.В., подав в інтересах [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрований між сторонами 10.02.2015. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.02.2015 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у них народилося троє спільних дітей: [INFO] дочка [PERSON] , [INFO] дочка Карина, та 28.12.2014 дочка [PERSON] . [PERSON] вказав, що після реєстрації шлюбу, з часом, почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між сторонами зіпсувалися, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у травні 2024 року. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Враховуючи викладене, [PERSON] просить розірвати, зареєстрований 10.02.2015 між ним та [PERSON] шлюб, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №15. Судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.06.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що у нього з дружиною часто виникають конфлікти. Категорично заперечує проти примирення, оскільки вони вже близько року жили окремо, а потім спробували відновити сім`ю, однак його рішення про розірвання шлюбу є категоричним. Відповідач у судовому засіданні зазначила, що не має бажання розлучатися, має бажання зберегти сім`ю, вирушити за кордон аби заробити кошти, помиритися і виховувати спільних дітей, позовні вимоги не підтримує. Підтвердила наявність у сім`ї постійних конфліктів та суперечок. Зазначила, що у них виникають суперечки через зради чоловіка та його налаштування дітей проти матері. Підтвердила, що близько року проживали окремо, а потім намагались відновити сім`ю. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Виходячи з вимог частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті\~24, частин 3,\~4\~статті\~56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10.02.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~ реєстраційної\~служби Кодимського\~районного \~управління юстиції\~в Одеській\~області зареєстрували шлюб, про що 10.02.2015 складено відповідний актовий запис за №15 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Під час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (повторно) (а.с.7-9). Частиною 3\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В\~Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Твердження відповідача [PERSON] про бажання та надію помиритися з чоловіком, з яким разом має намір виховувати спільних дітей, суд оцінює критично, що обґрунтовується наступним. Відповідно до частини 5\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зокрема суд враховує, що позивач в категоричні формі заперечив щодо можливого примирення з відповідачем, зберігати вказаний шлюб не бажає. Відповідно до 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Статтею 111 СК України\~передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, відповідно надання сторонам строку на примирення є правом, а не обов`язком суду. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 30.05.2019 року (справа № 442/6319/16-ц, провадження № 61-30728св18). Системний аналіз статті 51 Конституції України, статей 111, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), статей 2, 240, пункту 4 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ. За таких обставин суд дійшов висновку, що сторони припинили ведення спільного господарства, не відновлюють сімейних відносин та не мають спільної згоди на примирення, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я існує формально, а постійні конфлікти впливають на емоційне здоров`я дітей. Відповідно до принципу рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до\~статті 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. За таких обставин, суд приходить до переконання, що зберегти сім`ю сторін неможливо, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved