Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

26 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача виконкому Покровської районної у в місті ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позову зазначив, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] позивачу, [PERSON] його матері, яка померла [INFO] , [PERSON] сестрі позивача. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй частину вказаної квартири, у зв`язку з чим 12.04.2023 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, проте постановою від 08.03.2024 приватний нотаріус відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з тим, що склад спадкового майна, частку померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру, не можливо визначити за відсутності інших співвласників. У зв`язку з неможливістю оформити свої спадкові права позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 27 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 17 квітня 2024 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про витребування доказів, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. 30 квітня 2024 року від приватного нотаріуса надійшли докази на виконання ухвали суду про їх витребування. 20 травня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 17 червня 2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Від представника відповідача виконкому Покровської районної в місті ради Логінова Д.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус Русавська Т.В. направила до суду лист про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, повідомлялася судом належним чином про час, дату та місце проведення судових засідань, заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності не надала, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу за відсутності учасників справи за наявними в ній доказами. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло, виданого 15 грудня 1993 року органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується відповідною довідкою КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 208059 від 12.04.2024 (а.с. 56-57). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2022 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 41, 45-46). Як вбачається з копії постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. від 08 березня 2024 року, 12 квітня 2023 року нею заведена спадкова справа № 55/2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.04.2023 надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї не зверталися. 08.03.2024 представник [PERSON] звернувся до нотаріуса з проханням видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, інші співвласники із заявою про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності на квартиру не зверталися, а тому у зв`язку із неможливістю визначити частку померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири через відсутність інших співвласників та роз`яснило його право на звернення до суду (а.с. 68). Згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади станом на 13.08.2022 за адресою: [ADDRESS] зареєстрвоані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка 16.08.2022 знята з реєстрації у зв`язку із смертю, про що приватним нотаріусом Русавською Т.В. було сформовано відповідну довідку (а.с. 44). Отже, [PERSON] (за життя), [PERSON] та [PERSON] як співвласники користувалися однаковими за розміром частками зазначеної квартири, ці частки були рівними, однак така домовленість про користування квартирою не була закріплена документально. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Також слід зазначити, що згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України. Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру по 1/3 за кожним співвласником, у тому числі за померлою [PERSON] , є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved