Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулося ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) 425\~000 грн 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.11.2021 о 20 год 25 хв на автодорозі Бориспіль-Дніпро 81 км при виїзді з автозаправки було пошкоджено автомобіль «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №012013-2111-1000037. Відповідно до постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.12.2021 у справі №373/1907/21 вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу, та на підставі Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено розрахунок страхового відшкодування від 15.12.2021 та Страховий акт по справі №43788/21 від 24.12.2021, та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 425\~000 грн 00 коп. (страхова сума по Договору на дату страхового випадку 1\~240\~000 грн 00 коп. вартість застрахованого транспортного засобу у пошкодженому стані 753\~000 грн 00 коп. франшиза згідно з умовами Договору страхування 62\~000 грн 00 коп.). 24 грудня 2021 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника застрахованого транспортного засобу на суму 425\~000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №14061 від 24.12.2021. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у будь-якій страховій компанії відповідно до полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України. З огляду на наведене, та посилаючись на положення ст.993,1187 ЦК України, позивач вказує, що відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу виплачене страхове відшкодування у сумі 425\~000 грн 00 коп. Ухвалою суду від 05.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою суду від 29.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. 27 березня 2024 року позивачем до суду надано завірену належним чином копію постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.12.2021 у справі №373/1907/21, яка набрала законної сили 20.12.2021, та відповідно до якої [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Ухвалою суду від 07.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 09 год 15 хв 27.06.2024, позивач явку свого представника не забезпечив. Згідно з прохальною частиною позову позивач просить справу розглянути за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягає. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання з розгляду справи не прибув, явку свого представника у судове засідання також не забезпечив, про причини такої неявки суд не повідомив. Жодних клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що стверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не прибув у судові засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо постановлення заочного рішення у даній справі, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе\~розглянути справу за наявними\~матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що 28.08.2021 між ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» № 012013-2111-1000037, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак [NUMBER] . Загальна страхова сума за договором 1\~240 000 грн 00 коп. 11 листопада 2021 року о 20 год 25 хв [PERSON] керував автомобілем марки «АЗЛК-2140», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по автодорозі Бориспіль-Дніпро 81 км при виїзді з автозаправки, не надав переваги в русі автомобілю марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 373/1907/21, яка набрала законної сили 20.12.2021, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. Факт та обставини ДТП підтверджуються: довідкою про ДТП від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 3021316410419867, дата та час скоєння ДТП 11.11.2021 о 20 год 25 хв, та постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 373/1907/21, яка набрала законної сили 20.12.2021. 15 листопада 2021 року потерпіла особа ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР» в особі директора [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою-повідомленням № 43788 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування згідно з договором №012013-2111-1000037 від 28.08.2021. Відповідно до Акта огляду колісного транспортного засобу (дефектної відомості) від 23.11.2021, Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №15957 від 23.11.2021 та ремонтної калькуляції №15957 від 23.11.2021 ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] станом на 11.11.2021 становить 1\~520\~735 грн 85 коп., вартість відновлювального ремонту 1\~312\~827 грн 00 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), значення коефіцієнта фізичного зносу 0,3710, вартість матеріального збитку 877\~773 грн 15 коп., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 742\~786 грн 63 коп. 15 грудня 2021 року представником страхової компанії на підставі повідомлення страхувальника від 16.11.2021 складено розрахунок суми страхового відшкодування №43788/21, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 425\~000 грн 00 коп. (страхова сума по Договору на дату страхового випадку 1\~240\~000 грн 00 коп. вартість застрахованого транспортного засобу у пошкодженому стані 753\~000 грн 00 коп. франшиза згідно з умовами Договору страхування 62\~000 грн 00 коп.). Також на підставі вказаних документів та заяви ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР» на виплату страхового відшкодування до справи № 43788 від 14.12.2021 ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено Страховий акт № 43788/21 від 24.12.2021 та визначено розмір страхового відшкодування ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР» у сумі 425\~000 грн 00 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок у ПАТ «ПІВДЕННИЙ». Перерахування коштів ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» у рахунок страхового відшкодування згідно з актом № 43788/21 від 24.12.2021 ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР» за договором страхування №012013-2111-1000037 від 28.08.2021 у сумі 425\~000 грн 00 коп. підтверджується платіжним дорученням №14061 від 24.12.2021. Згідно з відомостями наявними ЦБД МТСБУ станом на 11.11.2021 поліс на автомобіль державний номерний знак 08259МТ відсутній. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними вважаються докази, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у будь-якій страховій компанії відповідно до полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив потерпілому, яким є ТОВ «ПЕТПОЛІМЕР», страхове відшкодування шкоди, спричиненої з вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді 11.11.2021 у сумі 425 000 грн 00 коп. внаслідок пошкодження транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача. 24 грудня 2021 року ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО Класичне» № 012013-2111-1000037 на користь власника застрахованого транспортного засобу на суму 425\~000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №14061 від 24.12.2021. Таким чином, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування, то у нього виникло право вимоги до відповідача на вказану суму Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача страхового відшкодування, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 6 375 грн 00 коп.

Outcome: approved