Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 24 червня 2024 року надійшла вищевказана заява, в обгрунтування якої адвокат Чміль Юлія Володимирівна зазначила, що 7 червня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено рішення за результатами розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з цим, між позивачем та Адвокатським бюро «Юлії Чміль» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 1 травня 2023 року, згідно якого Адвокатське бюро надало позивачу юридичні послуги у вищевказаній справі щодо стягнення кредитної заборгованості із відповідачки, вартість послуг 7 000,00 (сім тисяч) гривень, які адвокат Чміль Юлія Володимирівна просить стягнути з відповідачки на користь позивача. Дослідивши заяву та додані до неї матеріали без виклику сторін в судове засідання, суд прийшов до наступних висновків. Диспозиція частини 8 статті 141 ЦПК України регламентує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до позовної заяви, позивач зазначив, що ним будуть подані докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу у строки, передбачені частиною 8 статті 141 ЦПК України, тобто, сторона до закінчення судових дебатів зробила про це відповідну заяву та як вбачається з поштового конверту, направила заяву протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 1 травня 2023 року, який укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Юлії Чміль» (далі Договір), додаток № 1 до Договору від 1 травня 2023 року та акт про надання правової допомоги № 79 до Договору від 10 червня 2024 року, згідно якого позивач прийняв послуги та сплатив на користь Адвокатського бюро «Юлії Чміль» 7 000,00 гривень, з яких 3 000,00 гривень (за ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів, аналіз даних документів, ознайомлення із судовою практикою та визначення перспективи справи), 4 000,00 гривень (складання позовної заяви, в тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками). Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зазначив, «…надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною…». При цьому, Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц, провадження: № 14-382цс19) вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 34). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка\~заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (п. 36). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у частині шостій статті 137 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу відповідає критеріям\~реальності та розумності, а тому заява адвоката Чміль Юлії Володимирівни підлягає задоволенню.

Outcome: approved