Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно померлої - транспортний засіб марки TOYOTA модель AVENSIS, реєстраційний номер [NUMBER] . Транспортний засіб був придбаний [PERSON] в 2006 році. 20 травня 2011 року [PERSON] повторно уклала шлюб з громадянином Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте в 2021 році [PERSON] виїхав за межі України, з того часу з [PERSON] сумісно не проживав та не спілкувався. Після смерті матері позивач ( [PERSON] ) звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васьківської В.С. із заявою про прийняття спадщини та 05.10.2023 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частки в праві власності на транспортний засіб. У свідоцтві про право на спадщину від 05.10.2023 зазначено, що спадкоємцями майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] (позивач) та чоловік - [PERSON] (відповідач) по частки в праві власності на транспортний засіб. В свідоцтві про право на спадщину також зазначено, що свідоцтво на другу частки в праві власності на транспортний засіб не видавалось. Позивач зазначає, що Відповідач [PERSON] на момент смерті [PERSON] та на час відкриття спадщини з останньою постійно не проживав. Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт, що особа [PERSON] , [INFO] , не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , станом на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та не прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати право власності на транспортний засіб марки TOYOTA модель AVENSIS, реєстраційний номер [NUMBER] , колір сірий, кузов № [NUMBER] , тип легковий седан, зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 12.12.2006 року, в цілому за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2023 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2024 було витребувано документи від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васьківської Вікторії Станіславівни. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про визнання права власності на спадкове майно, до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. Статтею 41 Конституції України, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий м. Бендери Молдавської РСР 28.03.1967. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] 06.11.1969 розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим РАЦС в м. Бендери Молдовської РСР 17.06.1982, про що зроблено відповідний актовий запис № 371. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - [PERSON] , їй - [PERSON] . 20.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 20.05.2011, про що зроблено відповідний актовий запис № 312. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.05.2023, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 8450. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно померлої - транспортний засіб марки TOYOTA модель AVENSIS, реєстраційний номер [NUMBER] , колір сірий, кузов № [NUMBER] , тип легковий седан (далі - «Транспортний засіб»), зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 12.12.2006 року, який належав їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 12.12.2006 року. Транспортний засіб був придбаний [PERSON] в 2006 році, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 12.12.2006 року. Після смерті матері позивач ( [PERSON] ) звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васьківської В.С. із заявою про прийняття спадщини та 05.10.2023р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частки в праві власності на транспортний засіб. У свідоцтві про право на спадщину від 05.10.2023 зазначено, що спадкоємцями майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] (позивач) та чоловік - [PERSON] (відповідач) по частки в праві власності на транспортний засіб. В свідоцтві про право на спадщину також зазначено, що свідоцтво на другу частки в праві власності на транспортний засіб не видавалось. Позивач зазначив, що Відповідач [PERSON] на момент смерті [PERSON] та на час відкриття спадщини з [PERSON] постійно не проживав. У 2021 році [PERSON] , будучі громадянином Республіки Молдова, виїхав за межі України та з тих пір до країни не повертався. [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори в порядку ст.1272 ЦК України, не вчиняв жодних активних дій та належним чином не реалізував своє право на прийняття спадщини. Зазначені вище твердження позивача відповідачем не спростовано. Для підтвердження обставин, що [PERSON] в 2021 році виїхав за межі України, адвокатом Мацак О.Ю. було направлено адвокатський запит № 01/09-11/23 від 09 листопада 2023 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби. Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби за вих. № 91-55102/18/23 від 10.11.2023 було надано відповідь на адвокатський запит № 01/09-11/23 від 09 листопада 2023р., та зазначено, що запитувана інформація, щодо перетинання державного кордону України у період з січня 2021 року по теперішній час стосовно громадянина Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , не може бути надана без особистої письмової згоди [PERSON] , та буде надана на виконання відповідного судового рішення про витребування зазначеної інформації з усіма обов`язковим реквізитами про особу. За нормою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Державна реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті [PERSON] за цією адресою реєстрації. Місце реєстрації та місце проживання не є тотожними поняттями, тому сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не свідчить відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) та від 28.04.2021 року, справа № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Враховуючі, що [PERSON] фактично постійно не проживав у квартирі [ADDRESS] із спадкодавцем ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини, не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як це передбачено ст.1272 ЦК України, не вчиняв жодних активних дій та не реалізував своє право на прийняття спадщини вважаємо, що він не мав права на спадкування за законом, та не може вважатися таким, що прийняв спадщину після [PERSON] . Разом з цим, позивач [PERSON] не може реалізувати своє право власності на транспортний засіб марки TOYOTA модель AVENSIS, кузов № [NUMBER] , провести державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу в установленому чинним законодавством порядку, отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та користуватись ним. Транспортний засіб є неподільною річчю, та для реєстрації права власності на нього, необхідним є здійснення спільних дій співвласниками на проведення державної реєстрації набутих прав спільної часткової власності. Відповідно допункту 6 Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на асі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» транспортні засоби, що належать декільком фізичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. Враховуючі, що у свідоцтві про право на спадщину від 05.10.2023 зазначені спадкоємцями майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] та чоловік - [PERSON] по частки в праві власності на транспортний засіб, фактично [PERSON] позбавлений можливості реалізувати своє право власності на транспортний засіб, здійснити державну реєстрацію (перереєстрації) та користуватися ним. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved