Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

19 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення\~перешкод у\~користуванні та\~розпорядженні земельною\~ділянкою лісогосподарського\~призначення,\~шляхом визнання\~незаконними і\~скасування пунктів\~рішення,\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки у\~Державному земельному\~кадастрі в якому просив: - усунути перешкоди Миколаївській обласній державній адміністрації (код ЄДРПОУ 00022579) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом визнання незаконними і скасування пунктів 100, 100.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 № 35/54 про затвердження проекту землеустрою та відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 999 кв.м з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025, віднесеної за функціональним призначенням до земель житлової забудови, за рахунок земель міста, не наданих у власність або у користування, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ; - усунути перешкоди Миколаївській обласній державній адміністрації (код ЄДРПОУ 00022579) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025 площею 0,0999 га, розташованої по [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) та Миколаївської міської ради ( через виконавчий комітет Миколаївської міської ради , код ЄДРПОУ 04056612) на користь Миколаївської обласної прокуратуру (р/р UA748201720343150001000000340,ЄДРПОУ 02910048 Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову. В обгрунтування позову посилається на те, що Окружною прокуратурою міста Миколаєва виявлені порушення вимог законодавства під час відведення Миколаївською міською радою у приватну власність розташованої у Центральному районі міста Миколаєва земельної ділянки лісогосподарського призначення. Зазначають про незаконність пунктів 100, 100.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 № 35/54 щодо відведення земельної ділянки площею 999 кв.м з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025 у власність [PERSON] . Так, як на час прийняття 19.06.2009 Миколаївською міською радою рішення № 35/54 про затвердження проекту землеустрою та відведення у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки, так і на даний час ця ділянка належить до земель державного лісового фонду, перебуває в постійному користуванні ДСГП «Ліси України», яке є правонаступником ДП «Миколаївське лісове господарство». Зазначене підтверджується наданими до позову правовстановлюючим документом на право користування землею та планово-картографічними матеріалами. Земельним і лісовим законодавством взагалі не передбачено можливість передачі у приватну власність земельної ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Також, усупереч вимог законодавства, з перевищенням наданих законом повноважень, Миколаївською міською радою прийнято пункти 100, 100.2 розділу 4 рішення від 19.06.2009 № 35/54, якими в односторонньому та позасудовому порядку, поза волею належного розпорядника (Миколаївської обласної державної адміністрації) фактично вилучено з постійного користування ДП «Миколаївське лісове господарство» земельну ділянку державного лісового фонду з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025 та передано її у приватну власність.Крім того, відведення у власність цієї ділянки за рахунок державного лісового фонду супроводжувалось фактичною незаконною зміною її цільового призначення з віднесенням її до земель житлової забудови. Окрім того, оскільки спірна ділянка належить до ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення, то як земля загального користуваннявідповідно до пункту «а» частини 3 статті 83 ЗК України не могла бути передана у приватну власність. Окрім того, відведення у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спорудпорушує містобудівне законодавство. Так, містобудівною документацією, чинною на момент прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою та відведення у власність відповідачу цієї земельної ділянки, є Правила використання та забудови території м. Миколаєва, затверджені рішенням Миколаївської міської ради від 17.10.2003 № 15/41 . Згідно з цими Правилами спірна земельна ділянка належить до перспективної ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення. Переважними видами використання земельних ділянок цієї зони є розміщення зелених насаджень загального призначення (парки, в т. ч. спеціалізовані, наприклад, історичні, дитячі, сквери, бульвари); рекреаційні установи (готелі, туристські готелі, будинки відпочинку, пансіонати, мотелі та ін.); місця короткочасного відпочинку з відповідним обладнанням; пляжі з відповідним обладнанням; видові майданчики; малі архітектурні форми; спортивні майданчики, стадіони, спортивні заклади; зоопарк. Отже, вказана містобудівна документація за жодних умов не дозволяє здійснення індивідуального житлового будівництва на ділянці з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025. Заначає, що наявність нескасованого (невизнаного недійсним) акту - рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 № 35/54 (пунктів 100, 100.2 розділу 4) - породжує негативні наслідки у вигляді існування підстав для державної реєстрації права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. У зв`язку з цим виникає необхідність відновити statusquoantе становища, яке існувало до видання вищевказаного акта. З огляду на це, вимога про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації. Таким чином, оскарження спірного рішення міської ради (в частині пунктів 100, 100.2 розділу 4) через його невідповідність закону спрямоване на захист інтересу держави в юридичній визначеності на майбутнє. Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження . Ухвалою суду від 26.09.2023 року вирішено клопотання позивача про забезпечення позову. Накладено обтяження у вигляді : Заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 999 кв.м. за адресою [ADDRESS] з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025 , в тому числі реєстрацію права власності на неї за [PERSON] , поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками. Заборонено [PERSON] вчиняти із земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або обєднання з іншими земельними ділянками, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт. Заборонено Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та іншим орнанам державного архітектурно-будівельного контролю і нагляду здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 999 кв.м по [ADDRESS] Заборонено виконавчому комітету Миколаївської міської ради змінювати адресу нерухомого майна по [ADDRESS] . 20.11.2023 року від представника Миколаївської міської ради, адвоката Захаренкової А.Ю надійшов відзив на позов в установлений судом строк, в якому представник просить відмовити у задоволені позову,та розглядати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради з урахуванням позиції, викладеної у відзиві. 21.11.2023 року від представника Миколаївської обласної державної адміністрації, адвоката Джос О.В надійшли письмові пояснення в який зазначено, що позовні вимоги заступника керівника Окружної прокуратури м.Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації ( з 24.02.2022 - Миколаївської обласної військової адміністрації) законні та обгрунтовані, а обраний прокурором спосіб захисту порушених інтересів держави відповідає вимогам чинного законодавства, тому підлягає задоволенню. 28.11.2023 року від представника Окружної прокуратури м.Миколаєва Чобану Д.Г надійшла відповідь на відзив в установлений судом строк, в якому представник просить задовольнити позовні вимоги зазначені в позові. Ухвалою суду від 18.01.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначити цивільну справу до розгляду по суті . В минулому судовому засіданні прокурор Окружної прокуратури м.Миколаєва Омелян А.В. підтримала позовні вимоги ,просила про задволення позову з викладених підстав. Представник Миколаївської обласної державної адміністрації надав заяву, в якій просив розглядати справу в їх відсутності. Представник відповідача Миколаївської міської ради, адвоката Захаренкової А.Ю нададла заяву про розгляд справу за відсутності представника Миколаївської міської ради з урахуванням позиції, викладеної у відзиві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання відповідач була своєчасно повідомлена належним чином, відзиву не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство«Ліси України» в судове засідання не з`явився , про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання своєчасно повідомлений належним чином, письмових пояснень по суті спору не надав. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з частиною 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Статтею 17 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду. Так, Окружною прокуратурою міста Миколаєва 23.10.2021 скеровано до Миколаївської обласної державної адміністрації запит, у якому вказано на компетенцію щодо (серед інших) ділянки з кадастровим номером 4810137200:01:052:0025 і порушення закону, допущені Миколаївською міською радою під час її відведення в приватну власність. Обласною державною адміністрацією 28.10.2021 на запит прокуратури надано відповідь про те, що позови відносної неї не пред`являлись, а сума видатків на сплату судового збору в 2021 році не дозволяє це зробити. Враховуючи, що спірна ділянка як на момент відведення, так і на даний час відноситься до сфери розпорядження держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, то невжиття нею протягом розумного строку після отримання повідомлення про наявність порушень інтересів держави, заходів до їх поновлення, є підставою звернення прокурора до суду. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 № 912/2385/18. Також, як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Крім цього, в постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 920/839/20 визначено, що якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом 1 частини 3 статті 23 ЗУ «Про прокуратуру». З огляду на викладене,

Outcome: approved