Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому просить поділити між [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в натурі спільне сумісне майно подружжя, наступним чином: - виділити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) вантажний автомобіль\~марки DAF, модель СF 85.360, сідловий тягач-Е державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, білого кольору; -\~визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право особистої власності на вантажний автомобіль марки DAF, модель СF 85.360, сідловий тягач-Е державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, білого кольору; - виділити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) квартиру [ADDRESS] , житлова площа - 72,9 кв.м. загальна площа - 142,3 кв.м.; - визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право особистої власності на квартиру [ADDRESS] , житлова площа - 72,9 кв.м. загальна площа - 142,3 кв.м.; - припинити право власності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), на частку у спільному майні, а саме на квартиру [ADDRESS] , житлова площа - 72,9 кв.м. загальна площа - 142,3 кв.м.; - припинити право власності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на частку у спільному майні, а саме на вантажний автомобіль марки DAF, модель СF 85.360, сідловий тягач-Е державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, білого кольору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.12.2008 він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням суду від 10.06.2020 шлюб між ними було розірвано. Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час перебування в шлюбі сторонами було придбано наступне майно: вантажний автомобіль\~марки DAF,\~модель СF\~85.360,\~сідловий тягач-Е\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~номер кузова\~ [NUMBER] ,\~2007\~року випуску,\~білого кольору,\~та квартиру\~ [ADDRESS] ,\~житлова площа\~-\~72,9\~кв.м.\~загальна площа\~-\~142,3\~кв.м. Вказане майно було зареєстровано на ім`я [PERSON] . Позивач вказує, що оскільки майно було придбано під час шлюбу, то воно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу в рівних частках. Оскільки угоди про добровільний поділ майна в натурі, згідно ст.71 Сімейного Кодексу України, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя між сторонами не досягнуто, то позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач надав до суду заяву, в якій підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просить розглядати справу без його участі (а.с.35). Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про поділ майна подружжя визнає в повному обсязі (а.с.34). За змістом частини четвертої\~ст.200 ЦПК\~України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Так, частиною четвертою\~статті 206 ЦПК\~України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином,\~ЦПК\~України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Отже, у зв`язку з тим, що відповідач по справі визнала позов в повному обсязі, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 грудня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2020 року було розірвано (а.с.18,21). Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.19,20). За час перебування в шлюбі сторони придбали майно, яке було зареєстровано на ім`я [PERSON] , а саме: вантажний автомобіль\~марки DAF, модель СF 85.360, сідловий тягач-Е державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, білого кольору, та квартиру [ADDRESS] , житлова площа - 72,9 кв.м. загальна площа - 142,3 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.10.2014, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2014 (а.с.13-15) та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, дата реєстрації 10.01.2014 (а.с.16). Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст.69 СК України). Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. З огляду на наведені норми права, вищевказане рухоме та нерухоме майно належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, і оскільки угоди про добровільний поділ майна в натурі між сторонами не досягнуто, то воно підлягає поділу в судовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. При цьому, суд бере до уваги усну домовленість сторін щодо порядку володіння та користування майном, яку сторонами не спростовано у судовому засіданні, та вважає її основою для поділу майна із присудженням кожному з подружжя в особисту власність конкретно визначеної речі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved