Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 17.05.2024 просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними їй житловим будинком та нежитловими будівлями і спорудами, а також земельними ділянками під кадастровими номерами 6823610100:02:005:1150 площею 0,10 га та 6823610100:02:005:1151 площею 0,0409 га, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , шляхом встановлення особистого, безстрокового, безоплатного земельного сервітуту для проходу та проїзду автомобілем з вулиці Лесі Українки через земельну ділянку під кадастровим номером 6823610100:02:005:0377, розташовану по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , у будь-який час доби до вказаних будинку та земельних ділянок, належних позивачці, з характеристиками сервітуту згідно висновку земельно-технічної експертизи від 06.03.2024 № 990/991/22-26. Позов мотивований тим, що позивачці на праві приватної власності відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.05.2020 належать домоволодіння по [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами 6823610100:02:005:1150 площею 0,10 га та 6823610100:02:005:1151 площею 0,0409 га, розташовані за тією ж адресою. Вказані земельні ділянки були сформовані згідно технічної документації із землеустрою та на підставі державного акту серії ХМ №3162 від 20.05.2003 належали на праві приватної власності [PERSON] . При цьому відстань від точки А до точки Б, зазначених у вказаному державному акті, є заїздом загального користування, яким позивачка користувалась до 2020 року, оскільки іншої можливості заїхати до її будинку та земельних ділянок немає. Власниками суміжної земельної ділянки від кадастровим номером 6823610100:02:005:0377 є відповідачі по справі. Відповідач [PERSON] на належній йому земельній ділянці на підставі рішення виконавчого комітету Полонської міської ради від 26.08.2020 № 143 «Про погодження розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на місці існуючого проїзду встановив три капітальні споруди, тим самим перекривши позивачці проїзд до належного їй будинку, що й спонукало її звернутись до суду. Ухвалою судді Полонського районного суду від 04 червня 2021 року по справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 22 вересня 2021 року в підготовчому судовому засіданні, за клопотанням представника позивачки ухвалою суду до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] 27 жовтня 2021 року ухвалою суду частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Янцеловського М.Ф. та по справі призначено земельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено. 12 березня 2024 року у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта поновлено провадження у справі, а 03 червня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Янцеловський М.Ф. заявлений позов підтримали з наведених в ньому підстав. Представник відповідачів адвокат Макаренко І.Я. проти позову заперечив з мотивів його безпідставності, зазначив, що позивачка має можливість здійснювати прохід та заїзд до належних їй будинку та земельних ділянок зі сторони вул.Низька, а тому немає потреби у встановленні сервітуту через земельну ділянку відповідачів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, висновок судової експертизи, суд зазначає про таке. Встановлено, [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до даних державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 3162, виданого Полонською міською радою 20.05.2003 (а.с.8), був власником земельної ділянки площею 0,1409 га, яка розташована на території Полонської міської ради по [ADDRESS] та передана йому у власність на підставі рішення Полонської міської ради від 24 квітня 2003 року № 11. Вказана земельна ділянка передана [PERSON] з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку 0,10 га та ведення особистого селянського господарства 0,0409 га, при цьому відповідно до опису меж межує: з точки А до точки Б заїзд загального користування; з точки Б до точки В землевласник [PERSON] ; з точки В до точки Г землі загального користування (вулиця); з точки Г до точки Д землевласник [PERSON] ; з точки Д до точки А землевласник [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Лисканюком О.А. 12 травня 2020 року, зареєстрованих в реєстрі за номерами 337, 338, 339, є власницею житлового будинку з прибудовами, розташованого за адресою [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер 6823610100:02:005:1150 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,0409 га кадастровий номер 6823610100:02:005:1151 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих за тією ж адресою (а.с.9-11). За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку \~ \~ \~ \~№ НВ-6811643032020 від 20.05.2020 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259690962 та № 259692142 від 03.06.2021 [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки кадастровий номер 6823610100:02:005:0377 площею 0,0994 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована по [ADDRESS] та співвласниками будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] на вказаній земельній ділянці (а.с.16, 50-52). Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради № 143 від 26.08.2020 [PERSON] погоджено місце розташування трьох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці кадастровий номер 6823610100:02:005:0377, розташованій по [ADDRESS] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 596117 співвласником якої є заявник, згідно поданої схеми (а.с.14). Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи (а.с.180-187) станом на момент проведення обстеження 15.02.2024 існує заїзд і прохід з [ADDRESS] до житлових та нежитлових приміщень, належних для позивачки на праві приватної власності від 12.05.2020, а також до земельних ділянок під кадастровими номерами 6823610100:02:005:1150 площею 0,10 га та 6823610100:02:005:1151 площею 0,0409 га, розташованих по [ADDRESS] . Згідно з вказаним висновком станом на момент обстеження 15.02.2024 заїзду і проходу з вулиці Лесі Українки до вказаних вище житлових та нежитлових приміщень та земельних ділянок, що належать [PERSON] без встановлення сервітуту не існує. Для проїзду (проходу) з вулиці Лесі Українки до земельної ділянки позивачки в даному випадку можливий лише єдиний варіант встановлення сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером 6823610100:02:005:0377 ( [PERSON] ): на земельну ділянку площею 0,0160 га (160 кв.м.), яка обмежена лініями розподілу: від точки «1» лінія розподілу довжиною 3,50 м проходить вздовж [ADDRESS] »; від точки «2» лінія розподілу довжиною 2,82 м + 2,17 м + 6,29 м + 5,84 м проходить паралельно бічної стіни будівлі через точки «3, 4, 5» в точку «6»; від точки «6» лінія розподілу довжиною 18,94 м + 3,81 м +3,51 м проходить паралельно тильної стіни будівлі через точки «7, 8» в точку «9»; від точки «9» лінія розподілу довжиною 3,50 м проходить перпендикулярно тильної сторони будівлі в точку «10»; від точки «10» лінія розподілу довжиною 3,55 м проходить по межі земельної ділянки [PERSON] в точку «11»; від точки «11» лінія розподілу довжиною 5,43 м + 18,46 м + 2,16 м + 1,2 м проходить паралельно тильної стіни будівлі через точки «12, 13, 14» в точку «15»; від точки «15» лінія розподілу довжиною 2,35 м + 6,57 м + 9,88 м + 1,11 м проходить паралельно бічної стіни будівлі через точки «16, 17, 18» в точку «1». Вирішуючи питання щодо законності позовних вимог суд виходить із такого. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.98 ЗК України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до\~ст.99\~ЗК України власники\~або землекористувачі\~земельних ділянок\~чи інші\~заінтересовані особи\~можуть вимагати\~встановлення таких\~земельних сервітутів,\~зокрема право\~проїзду на\~транспортному засобі\~по наявному\~шляху,\~ інші земельні сервітути. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (ч.1 ст.100 ЗК України). За положеннями статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. У пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Відповідно до висновку вищевказаної судової земельно-технічної експертизи встановлено, що до будинку з господарськими будівлями та до земельних ділянок під кадастровими номерами 6823610100:02:005:1150 площею 0,10 га та 6823610100:02:005:1151 площею 0,0409 га, розташованих по [ADDRESS] , та належать [PERSON] існує заїзд і прохід з [ADDRESS] , а відтак у позивачки присутня можливість задовольнити свої потреби в доступі до вказаного майна в інший спосіб, крім встановлення сервітуту, зокрема шляхом використання проходу та заїзду з [ADDRESS] , а відтак умов та підстав для встановлення сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером 6823610100:02:005:0377 немає. Відтак заявлена позивачкою вимога не відповідає вище наведеним положенням земельного та цивільного закону, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed