Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

06.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] внаслідок поранень, отриманих під час виконання бойових завдань з захисту Батьківщини, помер чоловік позивача [PERSON] , який був похований на міському цвинтарі м. Могилева-Подільського, район Сонячне. 01.02.2023 між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду № 153, предметом якого визначено зобов`язання підрядника виготовити вироби із каменю природного та зобов`язання замовника прийняти виконані роботи належної якості та оплатити їх. Також Додатком № 1 від 01.02.2023 до договору підряду № 153 визначено, що пам`ятник має бути згідно макету замовника з виконанням художніх робіт та затверджено організацію встановлення готового виробу в м. Могилеві-Подільському. Згідно умов вказаного договору, строк виконання робіт визначено протягом 60 днів з моменту отримання передплати підрядником. 02.02.2023 позивач перерахувала на рахунок відповідача повну оплату грошових коштів за вказаним договором в сумі 165000,00 грн. Разом з тим, станом на день звернення до суду, відповідач жодних робіт відповідно до укладеного договору підряду не виконав та сплачені позивачем кошти не повернув. Так, п. 7.5.1 договору підряду передбачено, що у разі якщо підрядник своєчасно не почав роботу або виконує її настільки повільно, що виконання її в термін стає не можливим, замовник має право відмовитись від дії договору і вимагати відшкодування збитків. Також позивач зазначила, що в результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі та стражданнях, зважаючи на умови та підстави за яких вона звернулась до відповідача за наданням послуг (загибель чоловіка). За таких підстав позивач просить розірвати укладений з відповідачем договір підряду № 153 від 01.02.2023, повернути сплачені на виконання вказаного договору кошти в сумі 165000,00 грн. та відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з відповідача пеню в розмірі 772200,00 грн., а також стягнути моральну шкоду в сумі 30000 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.09.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та витребувано докази. 23.01.2024 до суду від представника відповідача адвоката Опанасюка С.П. надійшли письмові пояснення у справі, в яких представник зазначив, що відповідач приступила до виконання замовлення згідно договору підряду № 153 від 01.02.2023 та погодила зі споживачем строк його виконання. При цьому позивач на заявляла жодних зауважень щодо виконання замовлення по його строкам та якості, не повідомляла виконавця про будь-які недоліки та не призначала виконавцеві жодного строку для їх усунення. Згідно змісту листування в месенджері «Viber» між позивачем та відповідачем за період з 10.02.2023 по 14.06.2023, в процесі виконання замовлення позивачу постійно надавалась інформація та візуалізація замовлення, що свідчить про те, що позивач бачила хід виконання робіт, отримувала поточні результати та з власної ініціативи вносила до замовлення зміни, уточнення та коригування. Вказане на думку представника відповідача свідчить про відсутність підстав для розірвання договору підряду № 153 від 01.02.2023 відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Також представник відповідача зазначив, оскільки замовлення вчасно та належно виконано, а тому позивач не вправі вимагати розірвання договору а усі заявлені нею похідні вимоги є безпідставними. При цьому, позов [PERSON] ініційовано не з метою захисту прав споживача, а з корисливим наміром отримати невиправданий прибуток через введення в оману суду щодо дійсних обставин виконання договору підряду № 153 від 01.02.2023та відвертого зловживання цивільними правами у спосіб використання переваг статусу споживача. Вказане, на думку представника відповідача, свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову. 04.03.2024 до суду від представника позивача адвоката Ніколаєнка М.І. надійшли додаткові пояснення на спростування доводів відповідача, в яких представник позивача зазначив, що надані представником відповідача докази а саме скріншоти листування в месенджері «Viber» між позивачем та відповідачем за період з 10.02.2023 по 14.06.2023 не є належними доказами, оскільки роздруківка електронного листування не може вважатись доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документу, оскільки в такому разі не можливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Також представник позивача вказав, що станом на сьогодні відповідачем не здійснено установки на могилі загиблого воїна ЗСУ обумовленого сторонами та закріпленого договором підряду виробу. Більше того, відповідачем не здійснено жодних дій направлених на урегулювання спірних відносин та/або укладення мирової угоди, що в свою чергу підкреслює халатність ставлення до взятих відповідачем на себе договірних зобов`язань. У зв`язку з викладеним представник позивача повністю підтримує викладені в позові обставини. Ухвалою суду від 05.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про огляд доказів за їх місцем знаходження. 05.06.2024 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до суду не прибули. Представник позивача адвокат Ніколаєнко М.І. подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його та позивача участі. Позовні вимоги в частині стягнення сплачених коштів за договором підряду та стягнення моральної шкоди підтримав в повному обсязі, в частині стягнення неустойки поклався на розсуд суду. Представник відповідача адвокат Опанасюк С.П. в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що 01.02.2023 між [PERSON] (Замовник) та фізичною особою- підприємцем [PERSON] (Підрядник) укладено Договір підряду № 153 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язався виготовити вироби із каменю природного далі іменується «Товар», а замовник зобов`язався прийнято виконані роботи належної якості і оплатити їх (а.с. 213-216). Згідно п. 2.1 Договору підрядник зобов`язується почати виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання передплати, розмір якої зазначено у п. 4.1.1. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що вартість та витрати по виконанню робіт по даному Договору становлять 165000,00 грн. та згідно п. 4.2 датою здійснення оплати є дата надходження коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Відповідно до п. 4.3 Договору строки виконання робіт 60 днів з моменту отримання передплати підрядником відповідно до порядку розрахунків вказаних у п. 4.1.1 даного Договору. Згідно з пунктами 4.1.1 та 4.1.2 Договору замовник протягом 3 днів з моменту підписання Договору сплачує передплату у розмірі 70000,00 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Залишок від загальної суми Договору в розмірі 95000,00 грн. замовник сплачує після огляду готового виробу та підписання акту прийому-передачі робіт та накладної, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Пунктом 6.1 Договору визначено що здача-прийом виконаних робіт виконується сторонами за актом прийому-передачі протягом 2 днів з моменту передачі виконаних робіт підрядником замовнику у повному обсязі відповідно до п. 1.1 Даного договору. Відповідно до п. 7.5.1 Договору, якщо підрядник своєчасно не почав роботу або виконує її настільки повільно, що виконання її в термін стає явним чином неможливим, замовник має право відмовитись від договору і вимагати відшкодування збитків. При наявності в роботі важливих відхилень від умов Договору підряду, або інших важливих недоліків, замовник має право вимагати розриву Договору та відшкодування збитків (п. 7.5.5 Договору). У випадку порушення своїх обов`язків по цьому Договору сторони несуть відповідальність визначену цим Договором і діючим законодавством. Порушенням обов`язків вважається їх невиконання і неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом обов`язків (п. 8.1 Договору). Відповідно до пунктів 9.1, 9.3 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку дійсний до моменту остаточного виконання своїх зобов`язань сторонами. Умови даного Договору можуть бути змінені по взаємній згоді з обов`язковим укладенням письмового документу. Також сторонами 01.02.2023 підписано Додаток № 1 до Договору підряду № 153 від 01.02.2023, який є невід`ємною частиною Договору, згідно з яким сторонами затверджено зовнішній вигляд та деталі готового виробу: пам`ятник згідно макету замовника; художні роботи: портрет та написи, малюнок карта України (ч.б.), прапор (колір); організація встановлення готового виробу у м. Могилів-Подільський. Всього найменувань 3 на суму 165000,00 грн. (а.с. 217). Відповідно до квитанції № 44 від 02.02.2023 позивач [PERSON] внесла на рахунок відповідача повну оплату за вказаним Договором підряду в розмірі 165000,00 грн. (а.с. 218). Відтак останнім днем виконання робіт за Договором було 02.04.2023. Згідно зі ст.\~837\~ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до\~ст.\~849\~ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно зі ст.\~852\~ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 865 ЦК України\~за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду не врегульованих цим Кодексом застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно з абз. 1 ч. 1\~ст. 866 ЦК\~України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанції або інший документ, що підтверджує укладення договору. Пунктом 2 ч. 1\~ст. 872 ЦК\~України передбачено право замовника, зокрема вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору. Згідно ст.\~901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно зі ст.\~902\~ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно зі ст.\~906\~ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1, 3 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно зі ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Як вбачається зі змісту ст. 526,\~530,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно\~зі ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» визначено,\~що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Так, позивач обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач не виконав умови договору підряду в строк встановлений договором, не виготовив та не встановив готовий виріб - пам`ятник загиблому воїну [PERSON] на місці його поховання у м. Могилеві-Подільському. При цьому відповідач, заперечуючи щодо вимог позивача посилався на те, що позивачем в повному обсязі виконано роботи з виготовлення пам`ятника та частково виконано роботи з його встановлення на кладовищі в м. Могилеві-Подільському. Однак, у зв`язку з наріканням від замовника щодо розміру фундаменту під готовий виріб та відмови від доплати за збільшення об`єму робіт відповідачем було припинено виконання робіт, про що складено акт про припинення виконання робіт із встановлення готового виробу від 14.06.2023 (а.с. 81). Разом з тим, пунктом 3.3.1 Договору визначено, що додаткові витрати підрядника, не обумовлені цим Договором відшкодовуються замовником при пред`явлення підрядником додаткових розрахунків у випадках: додаткових робіт, пов`язаних із виготовленням, установленням (монтажем) та транспортуванням гранітних виробів, які не передбачені умовами даного Договору та додатками до нього; зміни замовником домовленостей досягнутих відповідно до умов даного Договору, які були обговорені та погоджені із підрядником. При цьому, відповідно до п. 9.3 Договору умови даного Договору можуть бути змінені по взаємній згоді з обов`язковим укладенням письмового документу. Однак, вказаний вище акт складено в одному примірнику, підписаний лише відповідачем [PERSON] та не містить підпису позивача. Більше того, докази направлення такого акті позивачу в матеріалах справи також відсутні. А тому поданий представником відповідача акт про припинення виконання робіт із встановлення готового виробу від 14.06.2023 не може вважатись доказом на підтвердження внесення змін до умов Договору, як передбачено пунктами 3.3.1 та 9.3 Договору. При цьому, враховуючи, що ні позивачем ні відповідачем не надано акту прийому-передачі виконаних робіт, відповідно до п. 6.1 Договору підряду, то вказане свідчить, що відповідачем не виконано умови Договору щодо строків виготовлення та встановлення готового виробу на кладовищі в м. Могилеві-Подільському. Вказані обставини не спростовуються також і наданими представником відповідача скріншотами листування сторін в месенджері «Viber», які містять лише дані стосовно погодження сторонами макету та зовнішнього вигляду пам`ятника. Крім того, про те, що готовий виріб не було встановлено на кладовищі в м. Могилеві-Подільському та на даний час пам`ятник знаходиться за аресою [ADDRESS] , фактично визнається представником відповідача, про що свідчить подане ним до суду 22.01.2024 клопотання про огляд доказів за їх місцем знаходження за вказаною адресою. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчасно виготовив та передав позивачу предмет Договору у передбачений ним строк, так само як і відсутні докази внесення сторонами Договору змін щодо строків виконання робіт за Договором у спосіб, передбачений Договором (п. 9.3. Договору), суд дійшов висновку про правомірність тверджень позивача та її представника про те що відповідач порушив встановлений пунктом 4.3 Договору строк виконання передбачених Договором робіт. Виходячи зі змісту Договору та поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позивачем доведено той факт, що відповідачем порушені строки, передбачені Договором для виконання робіт за договором підряду, що свідчить про порушення стороною Договору (підрядником, виконавцем) взятих на себе за Договором зобов`язань. Тому,\~з урахуванням\~викладених вище\~норм законодавства\~України,\~суд вважає,\~що є\~підстави для\~розірвання Договору підряду № 153 від 01.02.2023, укладеного між сторонами та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останньою коштів на виконання Договору підряду № 153 від 01.02.2023 в сумі 165000,00 грн. Щодо стягнення пені суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.\~ Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З посиланням на вказані вище норми, позивачем було нараховано до сплати відповідачу пеню у загальному розмірі 772200,00 грн. яка була нарахована на суму оплати за Договором протягом періоду з 03.04.2023 по 05.09.2023 (з розрахунку 3 відсотки вартості замовлення, що становить 4950,00 грн. помножено на 156 днів). Таким чином, оскільки згідно умов договору підряду № 153 від 01.02.2023 сторонами визначено строк виконання робіт протягом 60 календарних дні з моменту отримання передплати підрядником, тому останнім днем виконання договору було 02.04.2023, а тому з наступного дня за відповідачем рахується прострочення виконання зобов`язання, яке позивачем було обраховано по день звернення з даним позовом до суду 05.09.2023. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також зважаючи на викладені вище норми права, суд вважає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором у позивача виникло право на стягнення пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на вказану норму, суд дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір завданих невиконанням умов Договору збитків, доцільним та справедливим розміром пені, яка і має бути присуджена до стягнення із відповідача на користь позивача, буде пеня в сумі 200000,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до\~ч.\~1-2\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9). Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 01 вересня 2020 року у справі №\~216/3521/16-ц (провадження №\~14-714 цс 19) дійшла наступного висновку: «Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей\~16\~та\~23 ЦК України\~і\~статей 4\~та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено». Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Згідно ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння їй моральної шкоди посилається на те, шо внаслідок винних дій відповідача, які полягають у невиконанні зобов`язань за укладеним Договором підряду № 153 від 01.02.2023, погіршився її стан здоров`я, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до лікаря. Також позивач зважає на обставини за яких вона звернулась до відповідача, а саме загибель її чоловіка. На підтвердження вказаних обставин позивачем додано копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , з якої вбачається, що позивач в період з 04.07.2023 по 27.07.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом головний біль, вегетативна дисфкункція, невротичний розлад (а.с. 23). Вказаною випискою підтверджується, що позивачу було призначено лікування, та на придбання ліків нею було витрачено 4400 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с. 24). Також позивачем до позовної заяви додано зокрема копії Свідоцтва про шлюб, Витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з питань визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06.06.2022 № 433лікарського свідоцтва про смерть від 04.05.2022 відносно [PERSON] , Свідоцтва про смерть [PERSON] та сповіщення про загибель (смерть) [PERSON] від 03.05.20222 № 153, з яких вбачається, що чоловік позивача був призваний на військову службу по мобілізації та загинув 03.05.2022 поблизу населеного пункту Посад-Покровська Херсонської області і його смерть пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 6, 18, 20-22). Таким чином, суд виходить із того, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань порушило нормальний ритм життя позивача, нормальні життєві зв`язки, призвело до вимушених змін, моральних переживань та докладання додаткових зусиль для нормалізації свого життя. З урахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної шкоди, обставин за яких вона була заподіяна, суд вважає, що сума в 30000,00 грн. буде достатньою, розумною та справедливою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку частково задовольнити вимоги позивача в загальній сумі 395000,00 грн., а тому, з врахуванням ставок судового збору, передбачених ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що позивач як споживач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотка від задоволених вимог, що складає 3950,00 грн.

Outcome: partial