Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 16.06.2022 року по даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Коростенським відділом РАЦСУ, актовий запис №230. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який в даний час проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, так як відповідач проявляє до неї неповагу, тому вони не могли знайти спільної мови між собою. Фактично шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо один від одного більше року, так як відповідач проживає весь цей час з іншою жінкою. При таких обставинах сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Ними в добровільному порядку визначено місце проживання сина . Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 16.06.2022 року виконкомом Коростенським відділом РАЦСУ, актовий запис №230. 03.06.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 06.06.2024 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.06.2022 року, який був зареєстрований Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 230. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved