Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

В провадженні\~судді перебуває\~цивільна справа\~за позовом\~ [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ЦИКЛ ФІНАНС»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Шаган Олексій\~Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за період з 31.05.2018 року по 15.10.2019 року. Сума заборгованості становить 69635,32 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 45134,08 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23526,24 грн.; заборгованість по пені становить 975,00 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 50 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 69685,32 грн. Вищевказану суму стягнуто за Кредитним договором №009-26705-110114 від 11.01.2014 року, укладеним із Первісним кредитором - Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/K від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. В подальшому 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. Даний виконавчий напис було зареєстровано в реєстрі за №47040, датою набрання ним чинності є 19.05.2021 р., а строк пред`явлення його до виконання становить 3 роки. Як вбачається з відкритих даних АСВП, на підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. 01.11.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67321826. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, а тому він не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Постанова КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 в редакції станом на 19.05.2021 р. (дата винесення оскаржуваного виконавчого напису) передбачала, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів відносяться нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису в такому випадку повинні були бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з кредитного договору (який є договором споживчого кредиту), його було укладено в письмовій формі без нотаріального посвідчення. Отже, оскаржуваний виконавчий напис за своєю формою та змістом суперечить чинному законодавству, оскільки винесений нотаріусом на підставі не чинних правових норм та з порушенням постанови КМУ № 1172 в редакції станом на 19.05.2021 року. При винесенні виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки з кредитного договору неможливо пересвідчитись у тому, що право вимоги у відповідача настало саме з 12.04.2021 р. Кредитний договір №009-26705-110114 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки від 11.01.2014 р., було укладено між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», а не між позивачем та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» і про існування будь-яких договірних відносин між вищевказаними юридичними особами щодо кредиту позивача, останню не повідомляли. Останній платіж за кредитним договором позивачем було здійснено у 2014 року. В подальшому жодних платежів на виконання умов кредитного договору позивачем не проводилось. З огляду на це, право вимоги щодо повернення кредитних коштів виникло у ПАТ «Дельта Банк» ще у 2014 року і саме з того часу дана юридична особа мала право пред`явити вимогу щодо виконання грошових зобов`язань. Відповідач, звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, помилково вважав, що право вимоги до позивача у нього виникло 12.04.2021 року, тобто з моменту укладення ним договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №249/1 від 12.04.2021 року. Приватний нотаріус не мав права видавати виконавчий напис за заборгованістю, строк давності за якою минув. Таким чином, між позивачем та відповідачем існує спір щодо права стягувати кредитну заборгованість за споживчим кредитом, а тому вчинення виконавчого напису нотаріусом є протиправним та необґрунтованим. Тому, позивач просить суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №47040 та вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №009-26705-110114 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням картки від 11.01.2014 року, що нарахована за період з 31.05.2018 року по 15.10.2019 року на загальну суму 77053,85 грн. (заборгованість 69685,32 грн., основної винагороди приватного виконавця у сумі 6968,53 грн., що складає 10% від суми заборгованості за виконавчим документом та витрат виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн.) таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь [PERSON] утриману заборгованість за період з 01.02.2022 року по теперішній час в розмірі 41544,51 грн. згідно Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, виданої приватним виконавцем Шаган О.А. у ВП №67321826 від 17.11.2021 року, та стягненого за виконавчим написом нотаріуса Остапенко Є.М.; стягнути з ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. Ухвалою суду від 15.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича чи осіб, у яких знаходиться архів приватного нотаріуса належним чином завірених копій усіх документів і матеріалів, на підставі яких ним вчинявся виконавчий напис №47040 від 19.05.2021 року. 14.05.2024 року до суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача просить позовні вимоги залишити без задоволення. Представник відповідача зазначає, що категорично не погоджується з сумою, яку позивач просить повернути, оскільки в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №47040, приватним виконавцем Шаган О.А. на рахунки ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було перераховано кошти на загальну суму 37404,10 грн. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №009-26705-110114 від 11.01.2014 року. Оплата основної винагороди приватного виконавця та оплата витрат виконавчого провадження не підлягають поверненню взагалі. Станом на 19.06.2024 року приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Шаган О.А. правом на надання пояснень не скористались. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. від 01.11.2021 року відкрито виконавче провадження №67321826 за виконавчим написом №47040, виданим 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №009-26705-110114 від 11.01.2014 року, укладеним із первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.05.2018 року по 15.10.2019 року. Сума заборгованості становить 69635,32 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 45134,08 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23526,24 грн.; заборгованість по пені становить 975,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 50 грн., які підлягають стягненню з божника на користь стягувача (а.с. 16-17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. від 01.11.2021 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 6968,53 грн. (а.с. 20). Згідно зі ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~ЗУ «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з приписами ст.88\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999\~року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, яка набрала законної сили. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, справа № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року,визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. Частиною 2 ст. 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Відтак, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, вчинених в простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, станом на 19.05.2021 року у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором. Зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі й з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Згідно з п. 3.4 Глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як зазначалося позивачем раніше кредитний договір було укладено 11.01.2014 року, відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису лише в 2021 році. Відтак, відповідачем було пропущено строки давності для звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження встановлено, що з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» стягнуто заборгованість за кредитним договором №009-26705-110114 від 11.01.2014 року. Однак, даний договір укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. На підставі вищевикладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо поверненню позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Набуття однією\~зі сторін\~зобов`язання\~майна за\~рахунок іншої\~сторони в\~порядку виконання\~договірного зобов`язання\~не є\~безпідставним.\~Тобто у\~разі,\~коли поведінка\~набувача,\~потерпілого,\~інших осіб\~або подія\~утворюють правову\~підставу для\~набуття (збереження)\~майна,\~стаття 1212\~ЦК України\~може бути\~застосована тільки\~після того,\~як така\~правова підстава\~в установленому\~порядку скасована,\~визнана недійсною,\~змінена,\~припинена або\~була відсутня взагалі. З довідки, виданої за місцем роботи позивача, встановлено, що за період з 02.02.2022 року по 31.01.2024 року утримано 41544,51 грн. в рамках ВП №67321826 (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Частиною 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Так, з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.11.2021 року встановлено, що до стягнення підлягає сума боргу в розмірі 77053,85 грн., що складається: з заборгованості 69685,32 грн., основної винагороди приватного виконавця у сумі 6968,53 грн., та витрат виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн. (а.с. 20, зворот) Надані представником відповідача [PERSON] копії платіжних доручень на загальну суму заборгованості в розмірі 37404,10 грн. свідчать про те, що саме зазначена сума заборгованості була стягнута в рамках виконавчого провадження №67321826 на користь відповідача (а.с. 56-59). Відтак, грошові кошти в розмірі 4140,41 грн. були утримані з позивача як основна винагорода приватного виконавця та як витрати на проведення виконавчих дій, стягнуті не на користь відповідача та не є безпідставно набутими, оскільки підставою їх набуття є чинні постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні №67321826. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій. А відтак, позовні вимоги в частині повернення безпідставно набутих коштів, стягнутих за виконавчим написом нотаріуса підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 37404,10 грн., яка була стягнута на користь відповідача, що підтверджено відповідними доказами. Крім того, у порядку ч.1 ст.141\~ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 гривень (1211,20 гривень + 605,60 гривень + 1211,20 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial