Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача адвокат Громов Ю.А. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що позивач з 21.10.2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають п`ятьох синів, які досягли повнолітня, та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують з 01 листопада 2022 року у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки позивача з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін та вирішити питання розподілу судових витрат. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Громов Ю.А. письмово просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою та «за закінченням терміну зберігання», про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього в процесі розгляду справи не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 694 (а.с. 11). Батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують з 01 листопада 2022 року. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Згідно із ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (а.с. 20).

Outcome: approved