Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування у розмірі 162090,00 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.01.2023 в м. Києві відбулось зіткнення автомобілів під керуванням відповідача та [PERSON] ДТП сталось внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що встановлено судовим рішенням. Попри те, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже вказана подія є страховим випадком. Особі, якій належить пошкоджений транспортний засіб, відшкодовано заподіяні збитки у розмірі 160000,00 грн, який визначено згідно з звіту складеного уповноваженою на те особою. У порядку ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся в суд із позовом до відповідача. Разом із тим, просить стягнкути виптрати на аварійного комісара у розмірі 2090,00 грн. Просить вирішити питання судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення на позов. 20 травня 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання. У позовній заяві заявлено перед судом клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечують проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. [PERSON] , 21.01.2023 близько 22-ої години [PERSON] за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 61, керуючи автомобілем марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. [NUMBER] ), в салоні якого знаходився пасажир [PERSON] , рухаючись у крайній лівій смузі для руху транспортних засобів проїзної частини просп. Степана Бандери з боку просп. Оболонського в напрямку вул. Олени Теліги в місті Києві зі швидкістю 80 км/год, всупереч вимогам пунктів 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), не дотримався безпечної дистанції для руху транспортних засобів та допустив зіткнення передньою частиною транспортного засобу під його керуванням із задньою частиною автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , котрий, перестроївшись у ліву смугу для руху транспортних засобів, рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «AUDI» моделі «А4» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , - [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження. Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог пунктів 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху: - 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; - 13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Вказані допущені водієм [PERSON] порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження. На підставі ст. 46 КК України звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження №12023100050000138 від 22.01.2023 за підозрою [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Дані обставини та вина відповідача підтверджені ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року (справа № 756/5882/23). Відтак вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджено ухвалою суду від 08.06.2023, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. На момент вчинення ДТП у водія [PERSON] відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик має право у випадках, передбачених Законом, звернутись з регресною вимогою до особи, яка допустила порушення Закону, що надають право регресу для страховика. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] та був застрахований останньою, що підтверджено копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-208622590. Строк дії полісу з 18.04.2022 по 17.04.2023. В подальшому, позивачем дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 21.03.2023, визнано страховим випадком. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «HYUNDAI» моделі «TUCSON», д.н.з. [NUMBER] від 08.06.2023 № 418 вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з урахуванням фізичного зносу з урахуванням ПДВ складає 276625,00 грн. Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо неправильності складання такого звіту не подано, а відтак суд приймає такий до уваги, як вірно визначений розмір заподіяння шкоди. 07 листопада 2023 року позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування у межах суми розмірі ліміту відповідальності 160000,00 грн, що підтверджено платіжним документом № 977529. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ було залучено експерта, вартість послуг якого становить 2090,00 грн, що стверджується платіжними дорученнями від 21.08.2023 № 974784. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 160000,00 грн та оплату послуг експерта у сумі 2090,00 грн, а позов в цій частині задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved