Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

[PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. До майна померлої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. 22.08.2022 року заведено спадкову справу №102/2022. З огляду на спадкову справу вбачається, що спадщину прийняли чоловік спадкодавиці [PERSON] та її дочка [PERSON] , відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України, як такі, що на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. [PERSON] 22.08.2022 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. 06.09.2022 року нотаріус прийняла заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, та про те, що спадкоємець на видачу свідоцтва про право на спадщину на у спільному майні подружжя не претендує. 13.09.2023 року нотаріус видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1358 га, кадастровий номер: 3220881301:01:019:0261, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , за реєстровим №1398, та свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (загальна площа - 53,90 кв.м., житлова площа - 30,60 кв.м.), за реєстровим №1397. 25.09.2023 року нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельної ділянки, загальною площею 0.1486 га, кадастровий номер 3221886001:01:207:0041, та на частину житлового будинку, який розташований на цій земельній ділянці, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова заснована на тому, що майно зареєстроване на чоловіка померлої [PERSON] . У зв`язку з відмовою нотаріуса, [PERSON] заявила позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, Справа за цим позовом перебуває в провадженні Вишгородського районного суду Київської області (справа №363/5892/23). [PERSON] , в свою чергу, заявив позов до [PERSON] , за яким просив: визнати недійсними його заяви про відмову від спадщини та про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину на належну йому частку у спадковому майні; визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1358 га, кадастровий номер: 3220881301:01:019:0261, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на квартиру [ADDRESS] , визнати за ним право власності у спільному майні подружжя на частку вказаного майна та частку цього ж майна, в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що спірне майно належало позивачу та його померлій дружині на праві спільної сумісної власності, позивач подав нотаріусу заяви про відмову від спадщини та про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину на належну йому частку у спадковому майні під впливом помилки щодо наслідків такої відмови, позивач вважав, що з поданням заяви він та дочка (відповідачка) поділять спадщину між собою таким чином, що відповідачці відійде спадкова квартира та земельна ділянка в селі Вишеньки, а йому - житловий будинок та земельна ділянка в [ADDRESS] . Позивач також зазначив, що він подав спірну заяву після спливу визначеного законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, а тому вважав, що вона не призведе до втрати часток у спільному майні подружжя та у спадщині, він не мав наміру відмовитись від спадщини, і не відмовляся від майна, що належить йому особисто. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19.01.2024 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. На забезпечення позову накладено арешт на спірне майно, про що суддею 19.01.2024 року постановлено відповідну ухвалу. Представник відповідачки [PERSON] надіслав відзив, за яким просив в задоволенні позову, за необґрунтованістю, пославшись на те, що позивач не надав доказів, що слугували б підставою для визнання заяви про відмову від спадщини недійсною. Інших заяв по суті спору не надходило. Ухвалою суду від 10.04.2024 року підготовче провадження закінчене, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідачка заперечила проти позову, і пояснила, що відповідач до звернення до суду з дійсним позовом, ніколи не ставив під сумнів належність спірного майна особисто спадкодавиці, що і підтвердив нотаріусу, рішення про відмову від спадщини відповідач прийняв самостійно і розумів наслідки, що настануть внаслідок такого рішення, в силу віку, освіти, професійного, та життєвого досвіду він не міг помилитись щодо наслідків відмови від спадщини. Представник відповідачки [PERSON] підтримав позицію довірительки щодо спору та доводи в її обґрунтування, пославшись на норми закону, що регулюють спірні правовідносини. Вислухавши сторони, дослідивши зібрані докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Так, згідно зі ст. 1270 ч. 1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом, як це встановлено ст. 1273 ч. 1 ЦПК України, може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Сторони, як це вбачається з наведеного, звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини поза межами визначеного законом строку. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Пунктом 3 вказаної постанови, в редакції на час відкриття спадщини, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. В наступному Постановою КМ № 719 від 24.06.2022р. зупинення перебігу строку для прийняття спадщини було обмежено часом дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Очевидно, що нотаріус прийняла від позивача заяву про відмову в прийнятті спадщини

Outcome: partial