Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області шкоду заподіяну незаконною порубкою лісу у розмірі 23624 грн. 12 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовної вимоги посилається на те, що 30 грудня 2022 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи на території природно-заповідного фонду - лісовому урочищі "Порозівське" виділі №3 квартал №2 Здолбунівського лісництва ДП "Костопільське лісове господарство", що в межах с.Порозово, Рівненського району Рівненської області діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи бензопилу марки "Штіль М5180", діючи всупереч вимогам ст.54 Лісового кодексу України, п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів", згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком (ордером), не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, вчинив самовільну незаконну порубку одного сухостійного дерева породи берест, діаметром у корі біля шийки кореня 45/30см., де в подальшому був виявлений працівником лісового господарства. В результаті незаконної порубки дерева породи берест на території природно-заповідного фонду - лісовому урочищі "Порозівське" виділі №3 квартал №2 Здолбунівського лісництва ДП "Костопільське лісове господарство", [PERSON] , завдав шкоду, яка згідно Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу" становить 23624,12 гривень. Враховуючи наведене, прокурор звернувся з даним позовом до суду для захисту інтересів держави. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Рівненської окружної прокуратури Лихач О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві і просила позов задоволити. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив. Від сільського голови Корнинської сільської ради Рівненського району Горбатюка-Василейка Р. до суду надійшло клопотання, в якому він позовні вимоги підтримав і просив слухати справу у відсутності представника сільської ради. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Вовк Ю.Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і просили залишити без розгляду позовну заяву, оскільки вважають Корнинську сільську раду Рівненського району Рівненської області неналежним позивачем у справі, виходячи з того, що лісове урочище "Порозівське", де здійснював порубку дерев відповідач [PERSON] , знаходиться у власності Рівненської обласної державної адміністрації і саме цей орган повинен був звертатися до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісу. Ознайомившись із заявами по суті справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази подані сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю. Так, 30 грудня 2022 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи на території природно-заповідного фонду - лісовому урочищі "Порозівське" виділі №3 квартал №2 Здолбунівського лісництва ДП "Костопільське лісове господарство", що в межах с. Порозово, Рівненського району Рівненської області діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи бензопилу марки "Штіль М5180", діючи всупереч вимогам ст. 54 Лісового кодексу України, п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів", згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком (ордером), не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, вчинив самовільну незаконну порубку одного сухостійного дерева породи берест, діаметром у корі біля шийки кореня 45/30см., де в подальшому був виявлений працівником лісового господарства. В результаті незаконної порубки дерева породи берест на території природно-заповідного фонду - лісовому урочищі "Порозівське" виділі №3 квартал №2 Здолбунівського лісництва ДП "Костопільське лісове господарство", [PERSON] , завдав шкоду, яка згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 "Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу" становить 23624,12 гривень. Відповідно до висновку експерта від 17 січня 2023 року №СЕ-19/118-23/204-ЕК за незаконну порубку одного сухостійного дерева породи берест в кварталі №2 виділу №3 Здолбунівського лісництва розрахунок розміру шкоди арифметично підтверджується в розмірі 23624,12 грн. Вироком Рівненського районного суду від 23 лютого 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, а саме доведено його вину у тому, що [PERSON] вчинив незаконну порубку одного сухостійного дерева породи берест і призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вказаний вирок стосовно [PERSON] не оскаржувався і набрав законної сили. Повноваження прокурора щодо участі у розгляді судом цивільних справ визначаються Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру", а також нормами Цивільного процесуального Кодексу України. Так, у відповідності до ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. З урахуванням викладеного, органи прокуратури України вправі здійснювати представництво у цивільних справах виключно у випадках та формах, встановлених законами, якими в даному випадку є Цивільний процесуальний Кодекс України та Закон України "Про прокуратуру". У відповідності до ст.23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Зі ст.56 ЦПК України вбачається, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. З матеріалів справи встановлено, що позов пред`явлено до відповідача [PERSON] , який притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.246 КК України за незаконну порубку дерев у лісі, що заподіяло істотну шкоду, з вимогою про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням державі. Аналіз положень чинного законодавства, зокрема ст.ст.29, 69-1 Бюджетного Кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування" засвідчує, що в частині відшкодування шкоди, завданої довкіллю, орган місцевого самоврядування, в даному випадку Корнинська сільська рада Рівненського району є органом, що представляє інтереси держави. Так, з підпункту 1) п.б) ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування", до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності до ст.1 цього ж Закону, делеговані повноваження це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом. Кошти, що надходять від відшкодування шкоди, заподіяною порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, стягуються на рахунки місцевих рад, із наступним розподілом між бюджетами різних рівнів, у частинах, визначених чинним законодавством. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах з приводу заподіяння шкоди інтересам держави внаслідок незаконної порубки дерев, прокурором правильно визначено орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у формі делегованих повноважень Корнинську сільську раду Рівненського району. Оскільки уповноважений орган не вжив заходів для відшкодування шкоди, в т.ч. шляхом звернення до суду з позовом, на думку суду, прокурор прийшов до обґрунтованого висновку, що Корнинська сільська рада не належним чином здійснює захист порушених прав та інтересів держави. При цьому суд також констатує, що уповноважений орган Корнинська сільська рада однозначно висловила небажання пред`являти позов про відшкодування шкоди, про що вказувала у листі № 1122/02-12/22 від 27 червня 2023 року, що адресований Рівненській окружній прокуратурі. З огляду на це, суд приходить до висновку, що у даному випадку, прокуратура виконує саме субсидіарну роль у захисті інтересів держави, замінюючи орган, який неналежно здійснює такий захист, та користуючись його процесуальними правами, як це вбачається зі ст.57 ЦПК України. На думку суду прокурором дотримано встановленого законом порядку звернення з позовом до суду, оскільки попередньо до подачі позову повідомив про це відповідного суб`єкта владних повноважень, що підтверджується листами від 22 червня 2023 року та 05 вересня 2023 року. В позові прокурором наведено належне обґрунтування всіх обставин, передбачених законом, тому вказані обставини були враховані судом при відкритті провадження у справі, і така ухвала про відкриття є підтвердженням судом підстав для представництва. За таких обставин, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду. Що стосується позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, то суд рахує їх обгрунтовами з наступних підстав. Статтею 7 Лісового кодексу України встановлено, що ліси, які знаходяться на території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. З матеріалів справи вбачається, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2023 року у справі №570/253/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України. Вирок суду набрав законної сили 27 березня 2023 року. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, результатом якого стало заподіяння Корнинській сільській раді Рівненського району Рівненської області матеріальної шкоди . З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано вирок Рівненського районного суду з якого вбачається, що розмір завданої шкоди становить 23624,12 грн. З висновку експерта № СЕ-19/118-23/204-ЕК від 17 січня 2023 року, вбачається, що розмір заподіяної шкоди становить 23624,12 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved