Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування своїх вимог представник заявниці посилається на те, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,20 га - кадастровий номер 6122082000:001:0295 та розміром 0,22 га - кадастровий номер 6122082000:01:001:1061, які посвідчені державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №057788 від 10.06.2003 року. Ще за життя 03.11.2008 року [PERSON] склав на користь заявниці та заінтересованої особи заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ворвулинської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за №132. 26.04.2024 року заявниця через свого представника звернулася до нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак в.о. державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Дідик І.О. письмовою відповіддю №311/02-14 від 26.04.2024 року відмовила представнику заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки вбачає розбіжності у поданих документах, що підтверджують родинні зв`язки спадкодавця та спадкоємиці. Відтак остання без встановлення факту, що має юридичне значення, позбавлена можливості оформити спадкове майно належним чином. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак від представника заявниці [PERSON] надійшла заява, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд встановити факт, що має юридичне значення. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності та заяву задоволити у повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 30.05.2024 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з таких підстав. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с.Ворвулинці Заліщицького району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області від 11.01.2000 року. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.1960 року, виданим у с.Ворвулинці Товстенського району Тернопільської області, батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про народження 13.08.1960 року зроблено актовий запис №26. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.07.1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.07.1985 року, про що зроблено актовий запис №4, після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.08.1975 року [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , про що зроблено актовий запис №1, після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2008 року [PERSON] помер [INFO] у віці 71 року, про що 30.11.2008 року Ворвулинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №15. Відповідно до довідки Ворвулинського старостинського округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №35 від 14.02.2024 року [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1979 року до дня смерті. На момент смерті разом із спадкодавцем постійно проживали та були зареєстровані: 1.Зять - [PERSON] , [INFO] ; 2. Дочка - [PERSON] , [INFO] ; 3. Онук [PERSON] , [INFO] ; 4. Онука - [PERSON] , [INFO] . На момент смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Ареш і заборона на нерухоме майно, що належало [PERSON] відсутні. За наявними в селищній раді відомостями [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем Ворвулинської сільської ради Марценюк Г.Д. 05.11.2008 року за реєстровим №132, який не змінено та не скасовано. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,20 га - кадастровий номер 6122082000:001:0295 та розміром 0,22 га - кадастровий номер 6122082000:01:001:1061, які посвідчені державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №057788 від 10.06.2003 року. Листом №311/02-14 від 26.04.2024 року в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Дідик І.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутись до суду для встановлення родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з наявними розбіжностями у поданих документах щодо імені спадкодавця. Згідно висновку про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану від 24.04.2024 року Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Байталюк Марії Йосипівні відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану через відсутність підтверджуючих документів для внесення змін. V. Оцінка суду Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [INFO] [PERSON] . Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин заявниці зі спадкодавцем, позбавляє [PERSON] права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved