Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Представник ПрАТ "Харківенергозбут" звернувся із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь ПрАТ "Харківенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14484 грн 00 коп. (адреса споживання: 63403, Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, пров. Берізки, буд. 11) та витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської) області таким постачальником визначено ПрАТ "Харківенергозбут". Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ та Постанова № 312), та є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ "Харківенергозбут" розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважаєтеся такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Згідно з інформацією, що міститься в договорі купівлі-продажу житлового будинку, виданого 04.01.2024 приватним нотаріусом Кожушною Л.М. (Чугуївського РНО Харківської області), [PERSON] продала житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином Відповідач була власником зазначеного об`єкту нерухомості до 04.01.2024. Саме до цієї дати виникла заборгованість за спожиту електроенергію, про що викладено в позовних вимогах. З огляду на те, що зазначена сума заборгованості відповідачкою [PERSON] в період з 01.01.2019 по 31.12.2023 не сплачена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цієї суми боргу за споживання електричної енергії. Ухвалою від 25.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представники про причини неявки не повідомили. Заяв про відкладення судового розгляду, відзиву на позовну заяви не надходило. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З 01.01.2019 позивач ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268. ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку та на умовах Договору постачання універсальних послуг. Згідно наявної в матеріалах справи копії договорі купівлі-продажу житлового будинку, виданого 04.01.2024 приватним нотаріусом Кожушною Л.М., відповідачка [PERSON] продала житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.01.2019 по 31.12.2023 за адресою відповідачки, згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від і оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 14484 грн 00 коп. Відтак, матеріалами справи підтверджено, що власником житлового будинку [ADDRESS] , станом на 03.01.2024 була відповідачка [PERSON] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 04.01.2024 та витягу з державного реєстру речових прав № 360852502 (а. с. 7 - 9). З довідки ПрАТ "Харківенергозбут" про розрахунок заборгованості вбачається, що за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 за особовим рахунком № [NUMBER] (споживач [PERSON] ) рахується заборгованість в розмірі 14848,00 грн. (а. с. 16 - 18). Доказів того, що зазначену суму заборгованості за електричну енергію сплачено суду не надано. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі за текстом ПРРЕЕ). Відповідно до преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії" останній визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. Згідно до пункту 67 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник універсальної послуги визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. Частиною четвертою статті 63 Закону визначено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Згідно з пунктом 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). ПрАТ "Харківенергозбут" є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2018 року № 505, відповідно, є постачальником універсальної послуги. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як визначено пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В ході судового розгляду встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між сторонами не укладався. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем послуг постачання електричної енергії та наявності з боку відповідачки невиконаних зобов`язань щодо їх оплати. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати споживачем повної суми заборгованості за спожиту з січня 2019 року по 31 грудня 2023 року електричну енергію, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано, доказів протилежного не надано, суд дійшов висновку, що вимога ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 14484,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. За умовами частини третьої статті 12, частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що підключення електроенергії за заявою наймача (власника майна) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України "Про електроенергетику" та Правилами. Отже суд дійшов висновку про те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини та позовні вимоги є доведеними за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року і оскільки позов пред`явлено до колишнього власника будинку, отже визначену позивачем в позові суму заборгованості слід стягнути з відповідача з урахуванням того, що останній був власником майна в період виникнення цієї заборгованості з постачання електричної енергії. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] як власником майна за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , не дотримано обов`язку з утримання належного йому нерухомого майна та оплати заборгованості за договором про постачання електричної енергії. За таких обставин, суд вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , власником майна в даний проміжок часу була [PERSON] , наявна заборгованість за постачання електричної енергії в сумі 14484, 00 грн. Відповідно до частини першої, другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Згідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення встановити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення з [PERSON] заборгованості за постачання електричної енергії. Як визначено частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved