Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Н.А.ГРУП» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді 20 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 17 січня 2022 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» № 3187110000-7. Зазначений Договір укладено в електронній формі, шляхом використання відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Порядок та умови надання кредиту визначились Договором та Правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» ТОВ «ФК «Н.А. Груп». Відповідно до п. 1.3 Правил вони є невід`ємною частиною Договору, що укладається між ТОВ «ФК «Н.А. Груп» та [PERSON] . Згідно п. А. 1., п. А. 2. Договору ТОВ «ФК «Н. А. Груп» зобов`язалося надати [PERSON] на умовах зворотності, строковості та платності кредит, а відповідчка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом у встановлений строк на умовах: -75600,00 грн. - сума кредиту, де -12600,00 грн. - частина суми кредиту, яка утримується ТОВ «ФК «Н. А. Груп» з метою оплати процентів за перший день користування кредитом; -1096 днів строк кредиту; -20,00% - процент за 1 день користування кредитом; -89,00% - процент за кожен день користування кредитом 2го дня; -16.01.2025 року термін (дата) повернення кредиту; -230808,88 грн. загальна вартість кредиту із розрахунку користування протягом строку кредиту. У зв`язку з викладеним, беручи до уваги той факт що відповідачкою не були виконані зобов`язання за кредитним договором, з урахуванням того, що строк прострочення сплати чергових платежів перевищує 610 календарних днів, станом на 15 листопада 2023 року утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути на його користь. Відповідач відзиву не надав. Фактичні обставини встановлені судом. 17 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Н.А.ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» № 3187110000-7. Зазначений Договір укладено з [PERSON] в електронній формі, шляхом використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.3 Правил вони є невід`ємною частиною Договору, що укладається між ТОВ «ФК «Н. А. Груп» та КравчукЮ.В. Правила є доступними на офіційному веб-сайті ТОВ «ФК «Н. А. Груп». Згідно п. А. 1., п. А. 2. Договору ТОВ «ФК «Н. А. Груп» зобов`язується надати [PERSON] на умовах зворотності, строковості та платності кредит, а [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом у встановлений строк на умовах: -75600,00 грн. - сума кредиту, де -12600,00 грн. - частина суми кредиту, яка утримується ТОВ «ФК «Н. А. Груп» з метою оплати процентів за перший день користування кредитом; -1096 днів\~строк кредиту; -20,00% - процент за 1 день користування кредитом; -89,00% - процент за кожен день користування кредитом 2\~го дня; -16.01.2025 року\~термін (дата) повернення кредиту; -230808,88 грн.\~загальна вартість кредиту із розрахунку користування протягом строку кредиту. Пунктом А.3. Кредитного договору Сторони погодили, що кредит за цим Договором надається\~ [PERSON] \~на строк кредиту та підлягає поверненню відповідачем разом із процентами за користування кредитом шляхом здійснення оплати чергових платежів не пізніше термінів сплати Чергових платежів, які встановлені графіком платежів. ТОВ «ФК «Н. А. Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно та у повному обсязі, у тому числі шляхом перерахування суми кредиту, у розмірі встановленому кредитним договором на банківську карту відповідачки, що підтверджується платіжною інструкцією. Відповідачка не заперечувала проти зарахування грошових коштів на належну їй банківський рахунок та не зверталася із вимогою щодо повернення зарахованих коштів ТОВ «ФК «Н. А. Груп», чим фактично визнала факт отримання кредиту та виконання ТОВ «ФК «Н. А. Груп» його договірних зобов`язань відповідно до договору. Відповідачка не здійснює оплату згідно графіку платежів, який передбачений кредитним договором, на користь ТОВ «ФК «Н. А. Груп» для погашення кредиту і процентів за користування ними. Станом на 06 вересня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 178898,31 грн., з яких: 75136 грн. із сплати наданого кредиту; 103762,31 грн. із сплати відсотків за користування кредитом. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Висновки суду. Отже, судом встановлено, що 17 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП.» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт, між ТОВ "Фінансова компанія Н.А.Груп" було укладено Договір (індивідуальна оферта) №3187110000-7 надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «Ануїтет», за умовами якого позивач на умовах зворотності, строковості, платності надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом у встановлений строк. Слід звернути увагу, що вказаний договір укладено за ініціативи відповідача, при цьому остання свідомо уклала договір на зазначених у ньому умовах, на час його укладення не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору. Таким чином, підписавши договір відповідачка погодилася з усіма умовами даного правочину і взяла на себе зобов`язання щодо його виконання. Крім того, відповідачка відзиву щодо позовних вимог не подала, своїм правом спростувати твердження позивача, не скористалася. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, отже з урахуванням викладених обставин позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат слід зазначити таке. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає з огляду на таке. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач не надав договір про надання правової допомоги. Крім того в матеріалах справи відсутні та позивачем не заявлено намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт) та документів, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та інші). За таких обставин, враховуючи, що позивач не підтвердив, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу, які б підтвердились документом про їх оплату, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення в користь позивача витрат на професійну правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial