Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

В жовтні 2023р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва, з позовом до відповідача ТОВ «КАНТРІ ВІЛЕДЖ», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 630870,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 18 серпня 2021р. між сторонами був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого відповідач прийняв позивачку у пайове будівництво таунхаусу, за будівельною адресою: [ADDRESS] (таунхаус № 5), на якій споруджується житловий будинок, що зареєстрований в реєстрі за № 20 на земельній ділянці, кадастровий номер 3222480401:01:100:5703 площею 0,0745 га, (далі по тексту -договір). На виконання умов договору, позивачкою, у період часу з серпня по грудень 2021р. було сплачено керівнику відповідача 630870,0 грн. Але, в строк до 27 грудня 2021р. та до сьогоднішнього дня здача будинку в експлуатацію не відбулася, зазначене нерухоме майно позивачці у власність не передано. Передані позивачкою відповідачу грошові кошти у розмірі 630870,0 грн., відповідачем, в досудовому порядку, повернуті не були, без зазначення поважності причини, оскільки досудового вимога позивачки була проігнорована відповідачем. Також на думку позивачки, укладений між сторонами правочин, в силу положень ст. ст. 220, 635 ЦК України є нікчемним. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, з метою захисту свого порушеного права позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024р. здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання 18 червня 2024р., сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Відповідач, поважності причин неявки свого представника до суду не повідомив, відзив на позов стороною відповідача не подавався. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це вставнолено судом, що 18 серпня 2021р. між [PERSON] та ТОВ «КАНТРІ ВІЛЕДЖ» було укладено договір про участь у пайовому будівництві, у відповідності до п. 1 якого відповідач приймає позивачку у пайове будівництво таунхаусу, за будівельною адресою: [ADDRESS] (таунхаус № [NUMBER] ), який споруджується на земельній ділянці, кадастровий номер 3222480401:01:100:5703 площею 0,0745 га. Відповідно до п.1.1 даного договору, планове закінчення будівництва, здача будинку в експлуатацію і всіх комплектацій, а також підключення всіх комунікацій до 27 грудня 2021р. По закінченню спорудження будинку та здачі його в експлуатацію відповідач зобов`язується передати позивачці у власність вищевказаний будинок та частину земельної ділянки на якій споруджено будинок (п. 2 договору). Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності. Інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умови укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції. Укладення таких договорів ґрунтується на принципі свободи договору, передбаченому у ст. 3, ст. 627 ЦК України., де передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 8.1 договору про участь у пайовому будівництві, у разі затримки здачі будинку в експлуатацію відповідач зобов`язаний сплатити позивачці штраф за прострочення терміну в розмірі 10 % від суми внесеного фінансування та повернути сплачені кошти, в повному обсязі не пізніше ніж через 30 днів. Судом встановлено, що на виконання умов цього договору, позивачкою, у період часу з серпня по грудень 2021р. було сплачено керівнику відповідача 630870,0 грн. При цьому в досудовому порядку, 11 серпня 2023р. сторона позивача зверталась з досудовою вимогою до відповідача, в якій просила повернути внесені нею кошти на виконання цього договору, оскільки договір фактично було розірвано зі сторони позивача, яка не виконувала свої зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормами ст. ст. 203, 627 ЦК України закріплено, що правочин є чинним, якщо його зміст не суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників є вільним і відповідає їхній волі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов1язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України), зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання зобов`язань стороною позивача за договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6308,7 грн.

Outcome: approved