Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер його близький знайомий [PERSON] , про що районним відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було складено акт про смерть зазначеної особи. До часу своєї смерті [PERSON] , спочатку до 2006 року проживав у с. Покровка Новоархангельського району Кіровоградської області, а потім, як відомо позивачу, переїхав проживати до с. Дідковичі Коростенського району Житомирської області, де і помер внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. В період проживання померлого на території с. Покровка позивач постійно піклувався про нього, оскільки добре знав його та товаришував з ним. Піклування виражалось в тому, що позивач за особисті кошти привозив йому продукти харчування та ліки (він в силу свого здоров`я потребував сторонньої допомоги), возив його за різними потребами, допомагав в обслуговуванні домоволодіння, відвідував на свята, тобто можливо зробити висновок, що фактично підтримував його в нелегкі для нього часи (здійснював догляд). За таке відношення позивача померлий вирішив заповісти належну йому земельну ділянку, про що склав відповідний заповіт та віддав його позивачеві. Після від`їзду позивач та померлий декілька разів спілкувались, але потім зв`язок було втрачено. В січні 2024 року позивач дізнався що [PERSON] помер [INFO] . Після чого позивач вирішив почати оформляти спадщину, відповідно до заповіту. Позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення зазначеної земельної ділянки. Нотаріус усно повідомила позивачеві, що видати свідоцтво на право на спадщину на зазначену земельну ділянку вона позбавлена можливості, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У разі відсутності таких документів нотаріус не має право оформляти спадщину. Позивач має в своєму розпорядженні тільки копію державного акту на землю, що були ним знайдені. У відсутності оригіналу державного акту позивач позбавлений можливості оформити спадщину. Видача дублікатів державних актів чинним законодавством не передбачена. Нотаріус порекомендував позивачеві звернутись до суду за захистом свого права. З цих підстав позивач вимушений звертатись до суду і просити суд захистити його спадкові права. Позивач повідомив, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Позивач намагався добровільно вирішити спір, але не зміг, оскільки для оформлення спадкового майна потрібен оригінал правовстановлюючого документу, в даному випадку оригінал державного акту на право приватної власності на землю, який у нього відсутній. Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] /а.с.1-3/. Позивач в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності. Цивільний позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити. Представник відповідача - Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести за відсутності учасників на підставі отриманих та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК\~України\~вказує на\~те,\~що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч.\~1\~ст.\~30\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [INFO] у с. Дідковичі Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] , про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00045066935 від 17.05.2024 року /а.с.8/. За життя померлому [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 5.16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Покровської сільської ради світлокопія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №017639 /а.с.10/. Крім того, за життя 21 липня 2005 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження (заповіт), посвідчене секретарем Покровської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за №11, відповідно до якого на випадок своєї смерті право власності на земельну ділянку, розташовану на території сільської ради площею 5,16 га в межах згідно з планом, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КР №017639, виданий 01 березня 2001 року заповів у власність [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. З інформаційної довідки, виданої приватний нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р.Г., вбачається, що після смерті [PERSON] , 1956 року народження, який помер [INFO] спадкова справа не відкривалася /а.с.9/. Крім того, відповідно до інформаційної довідки, виданої Надлацькою сільською радою Голованівського району Кіровоградської області 07 червня 2024 року [PERSON] , до липня 2006 року проживав на той час на території Покровської сільської ради у с. Покровка Новоархангельського району Кіровоградської області, після чого переїхав проживати в іншу місцевість. За життя [PERSON] , як член колективного сільськогосподарського підприємства, отримав державний акт на право приватної власності на землю, розміром 5,16 га, яка розташована на території Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. 21.07.2005 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження відповідно до якого зазначену земельну ділянку заповів [PERSON] . Заповіт схвалений 21.07.2005 року [PERSON] на користь [PERSON] , на час складання довідки, не змінений і не скасований. Земельна ділянка, що належала [PERSON] на даний час знаходиться у невитребуваних паях. Спадкоємців після\~смерті [PERSON] \~в розумінні\~ст.\~ст.\~1261-1266\~ЦК України\~не має. Своєю постановою\~приватний нотаріус\~Степаненко Р.Г.\~відмовила позивачеві\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~смерті [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує наступні положення норм матеріального права. Наступними нормами матеріального права закріплено право та перехід прав та обов`язків від особи, яка померла до спадкоємців. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту\~\~ч.\~\~1\~ст.\~1222\~ЦК\~України\~вбачається,\~що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1225 ЦК йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того суд також констатує, що оформлення спадщини можливе у нотаріуса лише за наявності оригіналу правовстановлюючого документу, в разі його відсутності, питання щодо визнання права на спадкове майно вирішується у судовому порядку. В пунктах 2, 10, 11 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У ч. 1 ст. 78 ЗК України дана дефініція права власності на землю, зокрема це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 79 ЗК України - земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності (п. а ч. 1 ст. 80 ЗК України). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини (п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України). Нормами прямої дії, а саме ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того суд окремо зазначає, що відповідач не зазначив жодних доводів за яких обставин слід відмовити в задоволенні позову, не надав суду відзиву, тобто не вмотивував свою позицію з приводу заявлених позовних вимог. Аналізуючи викладене, суд зважує на те, що спадкове право це один з інститутів цивільного права, в якому мають визначатися межі дозволеної поведінки суб`єктів спадкових правовідносин. Спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У законодавстві закріплюється традиційний підхід, згідно яким до складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва. Спадкове правонаступництво має універсальний характер, що вказує на те, що спадкоємець спадкує усі права та обов`язки спадкодавця, за винятком тих, які за своєю природою не можуть бути передані іншій особі. Судовий процес, щодо спадкування має на меті, захист порушених чи оспорюваних або охоронюваних законом інтересів. Враховуючи вищевказані обставини та викладені норми права, суд приходить до наступного мотиваційного висновку, що позивач є спадкоємцем права на земельну ділянку за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON] , бажає успадкувати це майно, яке не виключено із цивільного обігу, а тому за даних обставин він в жодному разі не може бути позбавлений належного йому права та його право підлягає судовому захисту. На підставі наведеного та

Outcome: approved