Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

у суд із позовом про зменшення розміру аліментів звернувся [PERSON] до [PERSON] , у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , на підставі виконавчого листа у справі №734/4409/13-ц виданого 26.05.2016 року Козелецьким районним судом Чернігівської області у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову 11 грудня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Вимоги позивач мотивує тим, що добросовісно сплачує на даний час аліменти за рішенням Козелецького районного суду від 24 грудня 2013 року в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь утримання [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . На даний час обставини його життя суттєво змінилися, що не дає йому змоги у подальшому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Так, 07.10.2020 він уклав шлюб з [PERSON] . В період шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Тобто, на його утриманні на даний час перебуває ще одна його малолітня дитина. Його дружина, [PERSON] , на даний час не працює та перебуває вдома, доглядаючи за малолітньою дитиною [PERSON] , що відповідно свідчить про те, що він на даний час є єдиним годувальником його родини. Окрім того, на його частковому утриманні перебуває також матір, [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до довідки від 25.09.2017 року № 0000342379 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи має статус внутрішньо перемішеної особи та на разі мешкає в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . Вказане житло не є власністю [PERSON] , вона вимушена сплачувати за користування цим житлом орендну плату. У зв`язку з вищевикладеним він вимушений матеріально підтримувати свою матір, у зв`язку з чим надсилає їй грошові перекази на н картковий рахунок. Також, позивач звертає увагу суду на той факт, що на даний час є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Міністерства оборони України, що підтверджується довідкою командира військової частини [NUMBER] № 889 від 19.02.2024 року, а також має статус учасника бойових дій. Останній рік він постійно перебував в зоні бойових дій та виконував бойові завдання пов`язані із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим його дохід за місяць складав значну грошову суму, з урахуванням додаткової грошової винагороди, що нараховувалася йому щомісячно за участь в бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини. Відповідно до довідки про дохід виданої військовою частиною [NUMBER] від 26.02.2024 року №738 в період з січня 2023 року по січень 2024 року [PERSON] було нараховано заробітну плату в розмірі 1 543 114,83 грн.. з якої було вирахувано 277 760,67 грн. податків та 356 226, 21 грн. аліменти на утримання його дитини [PERSON] . Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати №708 від 23.02.2024 року в період з січня 2023 року по січень 2024 року утримана сума аліментів на дитину [PERSON] в середньому склала 28 330,00 ГРН,. яка значно в декілька разів перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Зазначене свідчить про те, що суми грошових коштів, які вираховуються виконавцем з його доходів є часто досить значними. Тобто, з вищенаведеного розрахунку випливає, що зазначена сума аліментів, яка вираховується з нього значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та повинна покривати не тільки основні соціально-побутові потреби дитини, а і всі її інші можливі потреби. Окрім того, значна частина його заробітної плати витрачалася ним на потреби Збройних Сил України і на його особисті потреби під час проходження військової служби, а саме на придбання запчастин та деталей до службових транспортних засобів, ремонт службових транспортних засобів. Також у зв`язку з отриманням травми під час несення військової служби значені кошти витрачаються ним для лікування та проходження реабілітації. Крім цього Позивач зазначає, що Відповідачка, як матір їх спільної дитини, теж повинна в рівній мірі нести фінансові витрати на утримання їхньої доньки [PERSON] . При таких обставинах Позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини такого віку суми 1/6 від його доходу буде достатньо для забезпечення необхідного рівня життя дитини, а саме необхідного рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не подали. При цьому від останнього надійшли письмові пояснення, у яких він просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за позивачем зареєстровано автомобіль та земельну ділянку площею 2 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Черешеньки». Також за дружиною позивача зареєстрована земельна ділянка площею 2 га, яка орендується ФГ « [PERSON] ». Отже, позивач має дохід від оренди вищевказаного майна. Позивачем на надано доказів витрачання грошових коштів на придбання військової амуніції, деталей для автомобіля, надання допомоги матері, лікування, а надано лише квитанції з не періодичними платежами. Стягуваний розмір аліментів не перевищує десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Доказів того, до відповідачем використовуються аліменти не за призначенням позивачем не надано. Факт народження ще однієї дитини не змінює сімейних обставин останнього і не свідчить про погіршення матеріального стану особи. Зменшення аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу і суперечитиме її інтересам. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. 24 грудня 2013 року Козелецьким районним судом Чернігівської області було ухвалено рішення суду у справі №734/4231/13-ц про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову - 11 грудня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. У Козелецькому відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №51298457 з примусового виконання виконавчого листа у справі №734/4231/13-ц виданого 26.05.2016 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову - 11 грудня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, яке відкрито постановою державного виконавця від 01.06.2016 року. Заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] відсутня. 07.10.2020 позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що було здійснено 07.10.2020 року актовий запис №1023. 06.01.2021 від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , про що 19.01.2021 року було складено відповідний актовий запис Коропським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за №07. Дружина Позивача - [PERSON] на даний час не працює, що підтверджується формою ОК-5 та формою ОК-7 та перебуває вдома, доглядаючи за малолітньою дитиною [PERSON] . Матір Позивача - [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки від 25.09.2017 року № 0000342379 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи має статус внутрішньо перемішеної особи та мешкає в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . На даний час Позивач [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Міністерства оборони України, що підтверджується довідкою командира військової частини [NUMBER] № 889 від 19.02.2024 року, а також має статус учасника бойових дій. Згідно довідки про дохід виданої військовою частиною [NUMBER] від 26.02.2024 року №738 в період з січня 2023 року по січень 2024 року, [PERSON] було нараховано заробітну плату в розмірі 1 543 114,83 грн.. з якої було вирахувано 277 760,67 грн. податків та 356 226, 21 грн. аліменти на утримання його дитини [PERSON] . Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати №708 від 23.02.2024 року в період з січня 2023 року по січень 2024 року утримана сума аліментів на дитину [PERSON] в середньому склала 28 330,00 грн. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №3833 відділення медичної реабілітації КНП міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради, [PERSON] в період з 06.06.2024 року по 11.03.2024 РОКУ перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради» з діагнозом: Розрив медіального меніску правого колінного суглобу stoller 2, контрактура правого колінного суглобу. Згідно даної виписки [PERSON] було переведено до відділення реабілітації. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4060 Відділення медичної реабілітації КНП міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 11.03.2024 по 26.03.2024 з діагнозом Контрактура суглоба, ділянка таза та стегно; S79.8 Інші уточнення травми ділянки кульшового суглоба та стегна. М23.22 - Ураження заднього рогу медіального меніска у зв`язку зі старим розривом або ушкодженням. Розрив медіального меніску правого колінного суглоба. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Служба в справах дітей Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про зменшення розміру аліментів є обгрунованим і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 Сімейного Кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У ст. 192 Сімейного Кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.08.2021 року у справі № 301/2160/20; від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19; від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20. Суд оцінив подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, зважив аргументи сторін, і дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Так, підставою звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів Позивач зазначає зміну сімейного стану, наявність на утриманні малолітньої дитини, дружини, яка не працює та перебуває вдома, доглядаючи дитину, витрати на лікування у зв`язку із значним погіршенням здоров`я в результаті отримання ушкоджень під час несення військової служби, витрати на потреби військової служби (придбання запчастин та деталей до службових транспортних засобів та їх ремонт), надання матеріальної допомоги матері, яка має статус внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з чим вимушена проживати в найманому житлі та сплачувати орендну плату, а стягнення аліментів у розмірі частини від його доходу ставить його сім`ю та його у скрутне матеріальне становище. Вищевказані доводи Позивача підтверджуються матеріалами справи, тому суд приймає до уваги дані обставини. Виходячи з наданих суду доказів, а саме: складу сім`ї позивача, розміру його заробітної плати, погіршення стану здоров`я, надання допомоги матері, яка має статус внутрішньо переміщеної особи, витрати пов`язані з несенням військової служби, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, зменшивши стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] з до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно наявність у Позивача і його дружини рухомого і нерухомого майна, від якого вони отримують додатковий дохід, оскільки ці доводи не підтверджені жодними доказами. Інші доводи представника Відповідача не є такими, що впливають на обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Суд вважає, що понесені судові витрати Позивачем по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 16 квітня 2024 року в сумі 1 211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved