Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

30 січня 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Стрижавської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області про\~визнання права\~власності на\~житловий будинок\~в порядку\~спадкування за\~законом. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилалися на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був їх батьком, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем після нього стала дружина, [PERSON] , яка помела 30 січня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадщину прийняла [PERSON] , однак, за життя оформила право власності лише на земельну ділянку (пай) кадастровий номер 0520682600:01:001:0035, площею 3,6895 га, розташовану на території Лаврівської сільської ради. Решта спадкового майна залишилось не оформленим. Після [PERSON] спадщину прийняли діти - позивачі у справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2023 року державним нотаріусом Вінницької районної держаної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,2500 га. Кадастровий номер 0520682600:03:002:0225 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які належать померлому [INFO] [PERSON] , підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] є той факт, що у свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння зазначено, що ціле домоволодіння, що складається з житлового будинку і розташоване в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 71,9 кв. м., житловою площею 40,2 кв.м., веранди літ. «а1», веранди літ «б1», літньої кухні «Б», погріба з шиєю літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», огорож № 1 та №2, хвіртки № 3 в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] ; [PERSON] просить визнати за нею право власності на частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 71,9 кв. м., житловою площею 40,2 кв.м., веранди літ. «а1», веранди літ «б1», літньої кухні «Б», погріба з шиєю літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», огорож № 1 та №2, хвіртки № 3в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Понесені ними судові витрати позивачі залишають за собою. Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до Стрижавської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися. Представником позивачів подано заяву, в якій позовні вимоги він підтримує повністю та просить справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника сільської ради, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених письмових доказів встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вмданого 11 січня 2017 року, вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 січня 2017 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та набула прізвище [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2019 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 січня 2022 року, [PERSON] померла [INFO] . З копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , вданого 05 листопада 1959 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 05 листопада 1959 року, та [PERSON] набула прізвище [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право особистої власності № 66 від 17 квітня 1990 року головою колгоспного двору був [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] , головою колгоспного двору був [PERSON] . З матеріалів інвентаризаційної справи № 232 (352) на житловий будинок по [ADDRESS] , вбачається, що головою колгоспного двору був [PERSON] . Згідно погосподарських книг на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , в період з 1986 року по теперішній час головою сім`ї/домогосподарства значиться [PERSON] , склад сім`ї складається з: в період з 1991 року 1995 рік [PERSON] - відношення до голови сім`ї - дружина, суспільна група господарства - колгоспна; в період з 1996 року 2000 рік [PERSON] - відношення до голови сім`ї - дружина, суспільна група господарства - колгоспна; в період з 2001 року 2005 рік [PERSON] - відношення до голови сім`ї - дружина, суспільна група господарства - колгоспна; в період з 2006 року 2010 рік [PERSON] - відношення до голови сім`ї - дружина, суспільна група господарства - колгоспна; в період з 2016 року по 2020 рік [PERSON] - відношення до голови сім`ї дружина. У погосподарській книзі [PERSON] - голова сім`ї зазначений померлим [INFO] . З копії спадкової справи № 226/2019 року, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Згідно копії заповіту [PERSON] все його майно заповідалося його дітям [PERSON] та [PERSON] . Від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] відмовилися. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2023 року № 1647/02-31 щодо [PERSON] , [PERSON] вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] є те, що у свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння зазначено, що ціле домоволодіння, що складається з житлового будинку і розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивачів у справі, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем після нього стала дружина, [PERSON] , яка помела 30 січня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадщину прийняла [PERSON] , однак, за життя оформила право власності лише на земельну ділянку (пай) кадастровий номер 0520682600:01:001:0035, площею 3,6895 га, розташовану на території Лаврівської сільської ради. Решта спадкового майна залишилось не оформленим. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти - позивачі у справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2023 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] є той факт, що у свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння зазначено, що ціле домоволодіння, що складається з житлового будинку і розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , до 15 квітня 1991 року належав до суспільної групи «Колгоспний двір». Згідно погосподарських книг, станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, а відтак їм належали по 1/2 частці вищезазначеного житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала (прийняла) і його частку, таким чином до складу спадщини після неї входить цілий житловий будинок. Спадкоємця [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] , кожен з яких просить визнати за ним по частці спадкового майна. Спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачами, відповідають матеріальному закону. Викладені у позові обставини знайшли своє підтвердження. Понесені позивачами судові витрати, за їх заявою суд залишає за позивачами. Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 22, 25, 116, 125, 126 ЗК України,

Outcome: approved