Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

16.04.2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 17 жовтня 2017 року укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Чепа М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2114; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, а саме: скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS] , накладену 17 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Чепа М.В., зареєстровану в реєстрі за №2115, яка накладалася у зв`язку із посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 17 жовтня 2017 року; визнати за нею, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 17 жовтня 2017 року між нею і відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який був завірений нотаріально приватним нотаріусом Чепою М.В. Згідно з вказаним договором відповідач взяв на себе зобов`язання довічно утримувати позивача, доглядати, забезпечувати усім необхідним. Вартість матеріального забезпечення визначено у розмірі її однієї щомісячної пенсії на місяць довічно. Натомість позивач передала відповідачу у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м. і складається з трьох кімнат. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, які передбачені договором між ними, не звертає уваги на потреби позивача, стан здоров`я, не забезпечує усім необхідним (продуктами харчування, медикаментами), не надає необхідних побутових послуг, матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 19.04.2024 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовну заяву. Справу слухати за її відсутності. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог про розірвання договору довічного утримання не заперечував, справу просив розглянути за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені\~ такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 17\~жовтня 2017\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] укладений\~договір довічного\~утримання (догляду),\~посвідчений приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Чепою\~Мариною Віталіївною,\~17\~жовтня 2017\~року за\~реєстровим номером\~2114,\~за умовами\~якого позивач, [PERSON] передала відповідачу,\~ [PERSON] ,\~у власність\~трикімнатну квартиру за [ADDRESS] . Відчужувана квартира складається з однієї кімнати: житловою площею 64,0 кв.м., загальною площею 41,8 кв.м. Відчужувана квартира оцінена сторонами в суму 753\~621,00 грн. Відповідно до п. 6 вказаного Договору довічного утримання (догляду), відповідач [PERSON] зобов`язався повністю довічно утримувати [PERSON] , надаючи їй необхідний догляд (опікування) та допомогу. Утримання (догляд) згідно з п. 6.1. договору довічного утримання від 17 жовтня 2017 року, був визначений у вигляді: а) забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі. У обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями та службами квартири; б) забезпечення щоденним триразовим харчуванням (сніданок, обід і вечеря); в) надання побутових послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні, ремонт побутової техніки, тощо); г) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Відповідно до п. 7 договору довічного утримання від 17 жовтня 2017 року, вартість матеріального забезпечення необхідного догляду (допомоги) був сторонами встановлений в розмірі однієї щомісячної пенсії позивача, щомісячно, довічно. 17 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепою М.В., за реєстровим № 2115, в зв`язку з посвідченням Договору довічного утримання (догляду) від 17 жовтня 2017 року, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна квартири під [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України, Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Як вбачається із змісту позовної заяви та пояснень позивача, викладених в заяві на ім`я суду, відповідач неналежним чином не виконує обов`язки, покладені на нього відповідно до Договору довічного утримання (догляду), укладеного 17 жовтня 2017 року. Позивач бажає розірвати вказаний договір довічного утримання, оскільки відповідач не провідує її за місцем проживання, не забезпечує матеріально, як передбачено договором, не забезпечує продуктами харчування, лікарськими засобами, не оплачує комунальні послуги за квартиру та не виконує ряд інших обов`язків, вказаних в Договорі. Крім того, відповідач [PERSON] після початку повномасштабної війни з російською федерацією виїхав х м. Харкова і до теперішнього часу не проживає у м. Харкові. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, cуд звертає увагу на те, що норма статті 755 ЦК України не пов`язує можливість припинення договору довічного утримання (догляду) на вимогу відчужувача наявністю вини набувача у невиконанні обов`язків за даним договором. Іншими словами, вина набувача у невиконанні обов`язків за договором довічного утримання (догляду) не є підставою припинення договору довічного утримання (догляду) на вимогу відчужувача. Крім того, чинним цивільним законодавством не передбачено конкретного періоду часу, невиконання протягом якого набувачем обов`язків за договором довічного утримання (догляду) є підставою для розірвання цього договору на вимогу відчужувача. Цивільний кодекс України не містить легального визначення понять «утримання» та «догляд». В той же час, за змістом положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», під утриманням можна розуміти повне забезпечення матеріальними та грошовими ресурсами особи для задоволення її життєво необхідних потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності. Головною ознакою утримання є забезпечення утриманця (відчужувача) грошовими коштами та (або) іншими матеріальними цінностями. Поняття «догляд» національним законодавством не визначено і означає, в широкому розумінні, нагляд за відчужувачем, станом його здоров`я, умовами побуту тощо. Догляд не обов`язково пов`язаний з наданням матеріальної допомоги і опосередковується своєрідною трудовою участю набувача в житті відчужувача, наданням відчужувачу послуг, обсяг яких передбачається договором. При цьому, межі поняття «догляд» охоплюють також морально-емоційні відносини між набувачем та відчужувачем. Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що характер відносин, які склалися між сторонами Договору довічного утримання (догляду) від 17 жовтня 2017 року ( [PERSON] та [PERSON] ), унеможливлює подальше виконання умов договору довічного утримання. При цьому, у разі відмови в задоволенні вимоги про розірвання договору довічного утримання, його виконання буде мати примусовий характер (щодо позивача), що суперечить загальним цивільно-правовим засадам, а, зокрема, свободі договору, як засаді цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи, в тому числі, з вимог принципів справедливості, добросовісності та розумності, як загальних засад цивільного законодавства, суд приходить до висновку про те, що вимога [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного 17 жовтня 2017 року, за реєстровим № 2114, між нею та [PERSON] , підлягає задоволенню. Частиною першою статті 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України,\~ у\~ разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та\~ не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м., та скасовує заборону відчуження квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,0 кв.м, накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепою М.В. 17 жовтня 2017 року, за реєстровим № 2115, в зв`язку з посвідченням Договору довічного утримання (догляду) від 17 жовтня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 7\~536,21 грн.

Outcome: approved