Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява адвоката Байрачної Антоніни Кузьмівни, діючої в інтересах [PERSON] , як представника про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер у листопаді 2023, постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 26.03.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.03.2024 витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи №2/2024, відкритої щодо майна померлого у листопаді 2023 року [PERSON] ( [INFO] ). На виконання ухвали суду про витребування доказів, 15.04.2024 року суду надано завірену копію спадкової справи №2/2024, відкритої щодо майна померлого у листопаді 2023 року [PERSON] . З боку представника заявника адвоката Байрачної А.К. надійшла заява про розгляд справи за її та заявника відсутності, в якій вимоги щодо встановлення факту, який має для заявника юридичне значення підтримала та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, наддавши заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій зазначив, що заперечень щодо встановлення факту, що має юридичне значення не заперечує. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що\~\~заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, з огляду на наступне.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Так судом встановлено наступне. В листопаді 2023 року в місті Одесі помер чоловік заявниці- [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 24 листопада 2023 року, а/з № 11338. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому, а саме квартира [ADDRESS] , автомобіль марки Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , 1992 року випуску та автомобіль марки ВАЗ, 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Тобто, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина померлого, [PERSON] , заявник по справі, та син померлого, спадкоємець першої черги, [PERSON] , заінтересована особа по справі. У встановлений законом термін, [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Н.В., з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого в листопаді [INFO] , та надала відповідні документи, які підтверджують право на спадщину, а також правовстановлюючі документи на спадкове майно. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В., відкрита спадкова справа № 2/2024 року та внесено до спадкового реєстру данні про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Під час оформлення спадщини стало відомо, що померлий [PERSON] не оформив спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла в місті Одесі 29.11.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , яке видане Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ЗО листопада 2019 року, а/з № 12229. На день смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, що складається з : житлового будинку, розташованого в селі Скородистик Золотоніського району (колишня назва - Чорнобаївський) Черкаської області, земельної ділянки з кадастровим номером: 7125182800:05:000:6633,земельної ділянки з кадастровим номером 7125182800:05:000:6633; земельної ділянки з кадастровим номером : 7125182800:05:000:7409; [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , який вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав разом з нею на час її смерті за адресою: [ADDRESS] ( колишня назва [PERSON] ). [PERSON] , [INFO] , померла у віці 75 років, останні роки проживала разом з сім`єю сина за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та заявниця, здійснювали догляд за матір`ю чоловіка, піклувались за нею, вели спільне господарство. Нотаріусом було роз`яснено, спадкодавцям про те, що [PERSON] своєчасно не оформив спадщину після смерті своєї матері, але у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] постійно проживала разом з сином- [PERSON] на день її смерті, на час відкриття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення . Так листом № 69/02-14 від 13.03.2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В. заявниці рекомендовано звернутись до суду для встановленням факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , його матір`ю, на час відкриття спадщини( день її смерті [INFO] ) за адресою [ADDRESS] . Законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268ЦКУкраїни підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем- [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Факт того, проживання [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] на час її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується наступним: Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , де в графі мати, зазначено [PERSON] ; Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , яке видано 30.11.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 12229, актом від 12.03.2024 року, посвідченого Головою правління ЖБК «Приморський- 15», яким, за підписами сусідів, підтверджується факт постійного проживання [PERSON] , разом зі своїм сином [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ; Довідкою №2 від 12.03.2024 року за підписом голови правління ЖБК «Приморський-15», відповідно якої [PERSON] фактично з 2003 року і по день смерті, [INFO] , постійно, без реєстрації проживала разом з сином [PERSON] та сім`єю, в квартирі [ADDRESS] ; лікарським свідоцтвом про смерть №1080 від 30.11.2019 року , з якого вбачається, що смерть [PERSON] наступила у ЮШ «МКЛ № 10» Одеської міської ради; договором-замовленням від 02.12.2019 року про поховання [PERSON] на кладовищі м. Одеси; довідкою №4777 про кремацію [PERSON] в СКЛО м. Одеси; витягом зі спадкового реєстру про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] ; іншими документами, в тому числі медичними аналізами, які виконувались в лікарні №20 м. Одеси за місцем проживання [PERSON] , де зазначена її адреса місця проживання [ADDRESS] , копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 3, 5ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання чоловіка заявника зі спадкодавцем (його матір`ю) є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц. Метою звернення\~ [PERSON] \~до суду\~є встановлення\~факту постійного проживання її чоловіка, як спадкоємця зі спадкодавцем (його матір`ю) померлою 29.11.2019 на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України. З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання її чоловіка разом із спадкодавцем його матір`ю на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved