Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

До суду надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 22.12.2018 станом на 17.07.2023 у розмірі 49422,07 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2018 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 17.07.2023 має заборгованість у розмірі 49422,07 грн., яка складається з наступного: 43334,97 грн. заборгованість за кредитом; 6087,10 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У вересні 2023 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. Позивач за зустрічним позовом просить: \~стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на його користь суму коштів в розмірі 22453,00 грн., набутих без достатньої правової підстави; \~стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що протягом 2022-2023 років з його карткового рахунку, відкритого у АТ КБ «Приватбанк», відповідачем були списані грошові кошти з призначенням платежу «списання відсотків за використання кредитного ліміту» у загальній сумі 22453,00 грн., що підтверджується випискою банку. Проте він не підписував з АТ КБ «Приватбанк» або іншою фінансовою установою кредитний чи інший договір на отримання кредиту, як і не узгоджував його істотні умови, й взагалі не мав наміру звертатися та не звертався до банку з цього приводу. Кредитні кошти у свою власність він не отримував. Отже, у нього відсутні цивільні обов`язки зі сплати відповідачу процентів за користування кредитними коштами. Зважаючи на це, він звернувся до відповідача із вимогою від 22.05.2023, в якій просив повернути йому списані банком грошові кошти. Листом від 19.06.2023 банк повідомив, що не може повернути кошти, тому що 17.07.2022 переказ коштів з картки [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід у систему Приват24 був здійснений під авторизацією [PERSON] . Позивач зазначає, що ця картка була знищена працівниками банку та заблокована у додатку Приват24. Разом з тим, банк, без належних правових підстав, тривалий час списував належні йому грошові кошти з призначенням платежу «автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості» по картці [NUMBER] , та 51**62. Як на правову підставу відмови у задоволенні вимоги банк послався на ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Умови і правила, які він не підписував, та з якими його не знайомили. При цьому, указаною банком нормою Закону визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Разом з тим, у листі банк не надав пояснення стосовно списання ним саме відсотків за використання кредитного ліміту, а у серпні 2023 року звернувся до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитом та відсотками, обґрунтовуючи свої вимоги наявністю певного договору, укладеного між сторонами, та отриманням [PERSON] кредиту. При цьому правоохоронними органами встановлена особа, яка протиправно заволоділа коштами банку, з використанням, у т.ч. його платіжної картки [PERSON] . Слідством установлено, що згідно з інформацією наявною в архівних файлах банку, грошові кошти було перераховано через термінал СР9801148 на картку № [NUMBER] на ім`я невідомого позивачу за зустрічним позовом [PERSON] . Що це за термінал та де він знаходиться позивачу за зустрічним позовом не відомо. Оскільки правові підстави набуття (списання) відповідачем грошових коштів у сумі 22453,00 грн. були відсутні, вони підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.\~1212 ЦК України, та їх необхідно стягнути з банку. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 28.09.2023 відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову, а зустрічну позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.01.2024 ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 28.09.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.01.2024 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов та об`єднано первісний і зустрічний позов в одне провадження. У відзиві на первісний позов відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні первісного позову. В обґрунтування своєї позиції послався на те, що Умови та правила не підписані жодною стороною. Доказів того, що Умови та правила надання банківських послуг існували саме в зазначеній позивачем редакції станом на 01.11.2018 не надано. Працівник банку Умови та правила для ознайомлення в роздрукованому вигляді (письмовій формі) йому перед підписанням заяви не надавав. Додані до позову Умови та правила він не підписував, не погоджувався із ними. Тому умова та правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» не можна вважати складовими частинами заяви від 01.11.2018 та/або укладення між ним та позивачем за первісним позовом кредитного або будь-якого іншого договору або їх частиною. Він заперечує, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк надання кредиту, ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. При підписанні заяви від 01.11.2018 АТ КБ «Приватбанк» не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення його, як споживача, про умови кредитування та узгодження з ним тих умов, які вважав узгодженими банк. У заяві від 01.11.2018 розмір кредиту та процентна ставка за користування кредитом не зазначені, також відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, у заяві він не просив видати йому будь-які платіжні банківські картки зі встановленням на них кредитного ліміту. Доказів виявлення бажання відповідачем за первісним позовом щодо відкриття кредитного рахунку банком не надано. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами відповідача за первісним позовом ознайомили та він їх розумів і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказаний документ на момент підписання заяви взагалі містив умови щодо строків надання (повернення) кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Роздруківки Умов та правил, витяг з Тарифів, довідка про зміну умов кредитування належними та допустимими доказами бути не можуть, оскільки повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивач може надати суду Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. Без надання підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про суму кредиту, строк надання кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, - наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем за первісним позовом кредитного договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не визнаються відповідачем, не містять його підпису, тож їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Фактично позивачем не надано доказів на підтвердження того, що 01.11.2018 або 17.07.2022 між сторонами був укладений договір. Відповідач за первісним позовом не ставив підпис на кредитному чи іншому договорі, чи будь-яких інших документах щодо отримання кредиту, грошових коштів банку. Вказані у позові кошти у свою власність він не отримував та не розпоряджався ними. Волевиявлення на укладення з банком договору щодо отримання кредиту, а так само на отримання від банку грошових коштів, у нього не було. Стосовно банку та нього були вчинені шахрайські дії, про що внесені відповідні відомості до ЄРДР кримінальне провадження № 2022087230000116 від 22.07.2022. Банк замовчує те, що кошти були отримані у розпорядження не відповідачем за первісним позовом, а іншою особою шляхом вчинення протиправних дій з використанням електронно-обчислювальної техніки. У рамках кримінального провадженні він визнаний потерпілим. Досудовим розслідуванням встановлена особа, яка 17.07.2022 протиправно заволоділа коштами банку [PERSON] . Слідством установлено, що грошові кошти були перераховані через термінал СР9801148 на картку №\~ [NUMBER] емітовану АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] . Що це за термінал та де він знаходиться відповідачу за первісним позовом не відомо. Виписка за період 01.11.2018-19.07.2023 не повністю відповідає фактичним обставинам у частині відображення операцій за 17.07.2022, що підтверджується випискою, наданою відповідачу за первісним позовом 21.07.2022. Цей доказ у вказаній частині є недостовірним. У виписці банку від 19.07.2023 відсутній номер картки, з якої здійснювались списання коштів у січні, березні, травні, червні, липні 2023 року та вересні, жовтні, листопаді, грудні 2022 року. Дані виписки від 08.09.2023 не узгоджуються із даними виписки від 19.07.2023 та даними додатку Приват24. За вказаних обставин немає правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь АТ КБ «Приватбанк» кредиту та процентів у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Також відповідач за первісним позовом звертає увагу на те, що звертався до АТ КБ «Приватбанк» з вимогою про повернення списаних банком коштів у сумі 17000,00 грн. Листом від 19.06.2023 банк повідомив про неможливість повернення коштів, оскільки переказ картки [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід у систему Приват24 був здійснений під авторизацією відповідача за первісним позовом. За твердженням [PERSON] ця картка була знищена працівниками банку та заблокована у додатку Приват24. Разом із тим, згідно наданої банком виписки від 08.09.2023 банк без належних правових підстав тривалий час списував належні йому грошові кошти з призначенням платежу «Автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості» по картці 5168***66 та 51**62. У листі банк не надав пояснення стосовно списання ним відсотків за використання кредитного ліміту. У відзиві на зустрічний позов представник АТ КБ «Приватбанк», адвокат Якушев\~С.О., просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі з огляду на наступне. [PERSON] вважає безпідставним лише нарахування банком, а не сплату ним процентів за користування кредитним лімітом в період з 07.07.2022 по 17.07.2023 та бажає стягнути згідно ст. 1212 ЦК України вищевказану суму нарахованих, а не сплачених ним коштів у вигляді процентів. У Паспорті споживчого кредиту (в передостанніх реченнях перед підписом позичальника) вказано, що клієнт підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» виконав вимоги Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ № 49 від 08.06.2017, а також ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено, що інформація надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Згідно банківської виписки, долученої до первісного позову, позичальник тривалий час добровільно здійснював погашення заборгованості за кредитом та сплату процентів. Згідно ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. У вказаному Паспорті споживчого кредиту вказані умови кредитування і правові висновки Верховного Суду в аналогічних цивільних справах (наприклад, постанова ВС від 12.02.2020 по справі № 382/327/18-ц (провадження № 61-21994св19), постанова ВС від 26.02.2020 по справі № 355/1091/17 (провадження №\~61-35746св18) наголошують на тому, що коли в анкеті-заяві позичальника процентна ставка та розмір неустойки не зазначені, але у підписаній позичальником довідці про умови кредитування зазначено, то судді Верховного Суду дійшли до висновку про те, що зазначені у підписаній позичальником довідці про умови кредитування проценти та неустойка підлягають стягненню. Згідно банківської виписки за період з 07.07.2022 по 17.07.2023 банком було нараховано проценти у розмірі 15244,04 грн. і це відображено у виписці в стовпчику «Деталі операції» (наприклад, 01.10.2022) як «Списання відсотків за використання кредитного ліміту. За ставкою 3,5 відсотка нараховано 1629,55 UAH». Загальна сума боргу (в стовпчику «Залишок після операції») у порівнянні з попередньою датою (26.09.2022) не зменшується, а збільшується. Тобто 26.09.2022 був загальний борг 47841,93 грн., а 01.10.2022 після нарахування процентів в сумі 1629,55 грн. борг дорівнює 49471,48 грн. За період з 07.07.2022 по 17.07.2023 [PERSON] здійснив погашення загальної заборгованості за кредитом (тіло кредиту та процентів) на суму 16403,91 грн., з яких: на погашення заборгованості за тілом кредиту (борг = 650,89 грн. (07.07.2022 та 09.07.2022) + 48435,25 грн. (17.07.2022) = 49086,14 грн.) банком спрямовано: 49086,14\~грн. 43334,97 грн. (сума боргу за тілом кредиту, яку просить банк стягнути за первісним позовом) = 5751,17 грн. Отже, з усієї суми коштів (16403,91 грн.), яку [PERSON] дійсно сплатив та погасив банку, на погашення процентів було спрямовано: 16403,91 грн. 5751,17 грн. = 10652,74 грн., але аж ніяк не 22453,00 грн. Враховуючи правову позицію Верховного Суду у подібних спорах, боржник в будь-якому випадку має виконати свій обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто в розмірі заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, [PERSON] має борг за тілом кредиту в сумі 43334,97 грн. та сплатив на погашення процентів лише 10652,74 грн., а тому у випадку, якщо суд побачить правові підстави для часткового задоволення цього зустрічного позову, повинен здійснити взаємозалік зустрічних вимог та зарахувати цю суму (10652,74 грн.) в рахунок часткового погашення боргу за тілом кредиту (43334,97 грн.), а отже, 43334,97 грн. 10652,74 грн. = 32682,23 грн. підлягає стягненню з [PERSON] як заборгованості за тілом кредиту. У відповіді на відзив на первісний позов представник АТ КБ «Приватбанк» Меркулова В.В. просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та правил з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. У даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач у заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 4 роки. Позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідка про видані картки. При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручний підпис, але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою. Таким чином, враховуючи що підпис вчинено власноручно без використання будь яких додаткових даних в якості аналогу, то такий підпис не може вважатись електронним підписом лише на тій підставі, що він вчинений на екрані планшету. Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 01.11.2018, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформацію про себе заповнена особисто. Також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що підписанням цієї анкети-заяви згоден зі ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднується до Умовам та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку privatbank.ua і які разом з пам`яткою Тарифами банку складають Договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджується із збільшенням строку позовної давності, вказаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умовах і правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов і правил є підтвердженням згоди і повного прийняття змін редакції Умов і правил. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язується ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua. Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт. Відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко видно, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Умовами договору визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов та правил встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Також у відповіді на відзив на первісний позов представник ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтовує порядок нарахування процентів та договірне списання. Щодо твердження відповідача стосовно заволодіння коштами з кредитної картки іншою особою шахрайським шляхом представник АТ КБ «Приватбанк» звертає увагу на те, що клієнтом було здійснено успішну реєстрацію в Інтернет Банкінгу Приват24. Реєстрація в Приват24 здійснюється клієнтом самостійно на сайті Банку (www.pb.ua) або в відділенні після успішної авторизації. Порядок реєстрації в Приват24: введення номеру мобільного телефону, який раніше зареєстрований за клієнтом як особистий; введення останніх 4 цифр особистої активної карти банку; електронної адреси; присвоєння паролю для входу в комплекс (всі вищезазначені дії дозволяють ідентифікувати клієнта). Далі клієнту на мобільний телефон надходить ОТП-пароль підтвердження реєстрації, який клієнт повинен ввести на сайті Інтернет Банкінгу. Далі клієнт повинен вказати пін-код особистої карти, яку зазначав на першому етапі реєстрації, ознайомитися з Умовами та правилами та натиснути на кнопку «Зареєструватися». Таким чином реєстрація в Інтернет Банкінгу Приват24 забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходженням клієнтом авторизації, тобто введенням реквізитів карти, пін-коду, який відомий лише власнику карти, номеру телефону, які дають можливість ідентифікувати клієнта, та додатковим підтвердженням операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю, який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Відповідачем здійснено успішну реєстрацію в Інтернет Банкінгу, що і являється підтвердженням подачі заявки про використання карти в мережі Інтернет. Кожна операція спрямована на використання коштів через Інтернет Банкінг підтверджується введенням ОТП-паролю, який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, у разі якщо ОТП-пароль буде введено не вірно платіж банком не буде проведений. Клієнт не надав належних доказів стосовно того, що 17.07.2022 не ним особисто виконані наведені у виписці операції. Окрім того, відповідно до умов договору клієнт зобов`язаний: застосовувати заходи до запобігання втрати картки, персонального ідентифікаційного номера або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання; інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання; клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа Платіжної системи. 17.07.2022 переказ коштів був здійснений через Приват24. Такий переказ можливо було здійснити лише за допомогою входу в сервіс Приват24, а отже введення паролю для такого входу, використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації, а саме інформації про платіжну карту, номер платіжної картки, термін її дії, та СVV код, також мати в наявності мобільний телефон, який зареєстрований ним в банківській системі, для отримання ОТП-паролю. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації. Відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою звільнення останнього від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Жодних доказів того, що операції здійснювала інша особа до суду не надано. Більше того, за результатами розгляду кримінальної справи та у разі винесення судом вироку, відповідач має право відшкодувати кошти шляхом стягнення з винної особи, якщо така буде встановлена. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився. У відзиві на зустрічну позовну заяву представник АТ КБ «Приватбанк» Якушев С.О. просив у випадку відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» розглянути справу за відсутності представника банку. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, адвокат Литвинець Ю.В., проти задоволення первісного позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на первісний позов. Зустрічний позов підтримав у повному обсязі з підстав, які у ньому викладені. Також представник пояснив суду, що операція за 17.07.2022 за спірною транзакцією значиться як скасована. У виписці, яка надана разом із первісним позовом, містяться недостовірні дані, які не відповідають даним виписки, отриманої із Приват24. OTP-пароль [PERSON] не отримував, а тому кошти були списані не за його розпорядженням, а у зв`язку з втручанням сторонніх осіб. Просив урахувати правові позиції Верховного Суду та обставини, наведені у письмових поясненнях від 30.04.2024. Вислухавши доводи представника [PERSON] , адвоката Литвинця Ю.В., дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 01.11.2018 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За змістом довідки АТ КБ «Приватбанк», останньою виданою [PERSON] карткою значиться картка Універсальна з терміном дії до 04 місяця 2023 року. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 01.11.2018 не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просить крім тіла кредиту стягнути також й заборгованість зі сплати відсотків, в обґрунтування чого посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг, в яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, неустойка, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг, з якими був ознайомлений позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися банком. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 01.11.2018 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та можливість нарахування банком комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі №\~342/180/17 (провадження №14-131цс19). Відомості, що містяться у паспорті споживчого кредиту брати до уваги не можна виходячи з наступного. Як слідує із паспорта споживчого кредиту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Більше того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 20.09.2022 при тому, що датою надання інформації є 05.09.2022. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення відсотків є необґрунтованими. Щодо тіла кредиту суд виходить із наступного. Виходячи із наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки по рахунку позичальника, з 01.11.2018 [PERSON] здійснив витрачання кредитних коштів на суму 68316,21\~грн. (арифметична сума витрат клієнта у стовпчику № 3 розрахунку заборгованості на а.с. 9-11). Як встановлено судом, [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за кредитом з 01.11.2018 вніс грошових коштів на загальну суму 35634,08 грн. (арифметична сума у стовпчику №\~30 розрахунку заборгованості на а.с. 9-11). З огляду на встановлену судом необґрунтованість нарахування відсотків, з [PERSON] підлягає стягненню різниця між сумою витрат та сумою погашення: 68316,21\~грн. 35634,08 грн. = 32682,13 грн. В анкеті-заяві позичальника від 01.11.2018 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 32682,13 грн., суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що [PERSON] не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин на які посилається АТ КБ «Приватбанк» за первісним позовом як на підставу позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Даючи оцінку доводам сторін щодо спірної транзакції, яка мала місце 17.07.2022, суд враховує, що вона проведена з використанням електронного платіжного засобу, з введенням паролю, який відомий тільки власнику, а також з використанням додатку Приват24, входу в який передує процедура, в якій клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Усі деталі спірної транзакції відображені у листі АТ КБ «Приватбанк» від 18.12.2023 (а.с. 229-230). Пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 (було чинним на час спірної транзакції 17.07.2022) визначено, що емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення (було чинним на час спірної транзакції 17.07.2022) банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення (було чинним на час спірної транзакції 17.07.2022) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення (було чинним на час спірної транзакції 17.07.2022) передбачено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення (було чинним на час спірної транзакції 17.07.2022) користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За приписами ст. 1066, 1068 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Із наданих АТ КБ «Приватбанк» відомостей щодо спірного переказу коштів (т. 1 а.с. 229-230) можна зробити висновок, що [PERSON] своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати операцію 17.07.2022. [PERSON] чи його представник у заявах по суті детально не повідомляли про те, яким саме чином був здійснений спірний переказ. Водночас, у наданій [PERSON] копії повідомлення про початок досудового розслідування (т. 1 а.с. 128) зафіксовано, що 22.07.2022 до ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 17.07.2022 невстановлена особа, назвавшись працівником ПАТ КБ «Приватбанк», шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки на загальну суму 49086,14 грн. Наведені відомості узгоджуються із наданими АТ КБ «Приватбанк» відомостями (т. 1 а.с. 229-230), що транзакцію вдалось провести із застосуванням соц. інжинірингу, клієнт перевів кошти власноруч під диктовку шахраїв, які представились СБ Банку. При розгляді справи судом не встановлено вини АТ КБ «Приватбанк» у транзакції, яка мала місце 17.07.2022. Матеріали справи не містять доказового підтвердження, що [PERSON] невідкладно повідомив АТ КБ «Приватбанк», що спірний переказ коштів ним не виконувався. Безпідставними є посилання представника [PERSON] на те, що спільна транзакція була скасована, оскільки скасованою за змістом наданої [PERSON] виписки значиться переказ на суму 30149,00 грн., а не на суму 48435,25 грн. Також суд враховує, що [PERSON] чи його представником не надано доказів, які б свідчили, що позичальник уклав кредитний договір чи отримав банківські картки не добровільно. Не спростовано [PERSON] чи його представником й факту підписання [PERSON] кредитного договору. Із виписок по рахунку позичальника видно, що [PERSON] користувався кредитними коштами, вносив грошові кошти, тож безпідставними є його посилання у відзиві на те, що він не звертався до банку з приводу отримання кредиту і не отримував кошти. Щодо зустрічного позову суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі №\~233/3516/18-ц від 24.02.2021. Суд констатує, що [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою після звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду з позовом про стягнення заборгованості. Під час вирішення первісного позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] судом було захищено право відповідача та при визначенні суми заборгованості врахована безпідставність нарахування та подальшого списання банком відсотків позичальнику. Загальну сума заборгованості за кредитним договором визначена судом без урахування відсотків. Отже, у даному спорі, після вирішення первісного позову та визначення судом остаточної суми заборгованості, вже відсутнє порушене право [PERSON] , яке підлягає захисту, що є підставою для відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви. Крім того, суд ураховує й те, що за приписами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правовідносини між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» є кредитними. За кредитним договором банк зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит. [PERSON] вносив грошові кошти на власний розсуд не безпідставно, а у рахунок погашення кредиту. Усі автоматичні списання, на які посилається [PERSON] у зустрічному позові, здійснені з серпня 2022 року, тобто у той час, коли у [PERSON] була наявна заборгованість за кредитом. Спірні суми не вносились [PERSON] , а лише відображались на загальному балансі його карткового рахунку в якості збільшеної кредитної заборгованості. Об`єктивно він би ніколи не зміг скористатись коштами, які автоматично були списані з його рахунку. За вказаних обставин помилковим є твердження зустрічного позову, що ці суми мають бути повернуті позичальнику, адже фактично цих сум [PERSON] ніколи не вносив, а відтак й не має права на їх повернення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial