Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

01.05.2024 року адвокат Єлісєєв Д.О., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом у якому просив розірвати шлюб, укладений 12.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про що було зроблено відповідний актовий запис за №1214. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2007 року між сторонами по справі укладено шлюб, від якого вони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні відносини між ним та відповідачкою припинено, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння, довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Також, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення не принесли жодних результатів. Ухвалою суду від 13.05.2024 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, по ній відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, до матеріалів справи долучена заява представника позивача - адвоката Єлісєєва Д.О., у якій останні просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не прибула, до суду спрямувала заяву, в якій вимоги позивача визнала, просила розглянути справу без неї. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, зважаючи на те, що позивач та відповідачка були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, спрямували до суду заяви, в яких просили розглянути справу без них, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 02.04.2024 року слідує, що 12.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] . Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, про що 12.09.2007 року складено відповідний актовий запис за №1214 та Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно, 02.04.2024 року видане відповідне свідоцтво. Від шлюбу сторони по справі мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторно виданих свідоцтв про народження [NUMBER] від 29.12.2023 року та [NUMBER] від 29.12.2023 року. Судом встановлено, що подружні відносини між позивачем та відповідачкою припинено, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння, довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення не принесли жодних результатів. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved