Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

Позивач КП «ХТМ» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 в розмірі 101 765,44 грн, плата за абонентське обслуговування в розмірі 116,34 грн, плату за внутрішньобудинкове обслуговування 409,44 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу на підставі договору дарування від 04.06.2009 належать нежитлові приміщення першого поверху № 105-1, 105-2, 105-3, 105-4, 105-5, 105-8, І загальної площею 85,4 кв.м, в літ. «А» що розташовані за адресою: [ADDRESS] , з централізованою системою теплопостачання. Приміщення відповідача знаходяться в тепловому контурі житлового будинку, так як вони вбудовані в житловий будинок. Відповідач [PERSON] користується тепловою енергією, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі». За період користування тепловою енергією з 01.01.2023 року по 30.04.2023 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 101\~765,44 грн. 16.08.2023 КП «Харківські теплові мережі» направлено досудове повідомлення з повідомлення про заборгованість за використану теплову енергію та щодо обов`язку сплати заборгованості. Однак заборгованість відповідачем добровільно не сплачена. Ухвалою від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2024 разом із позовною заявою та доданими до неї документами, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала, про виклик в судове засідання повідомлялася вчасно та належним чином. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначену у позовній заяві адресу. Повістки повернулися неврученими із зазначенням причини: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідачка повідомлялась розміщенням оголошення на сайті суду про її виклик. У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику\~\~відповідачки, однак остання в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, також відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщеннь першого поверху № 105-1, 105-2, 105-3, 105-4, 105-5, 105-8, І загальної площею 85,4 кв.м, в літ. «А» що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування № 140 від 04.06.2009 що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 340315250 від 25.07.2023. Постачання теплової енергії Комунальним підприємство «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] від 15.11.2022, № 173/32054 від 06.04.2023, які складені представниками житлово-експлуатаційної організації. Оскільки приміщення відповідача не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. За правилами ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з Актом звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання [PERSON] за період з 01.01.2023 року по 30.04.2023 року нараховано до сплати за спожиту теплову енергію 101\~765,44 грн., за абонентське обслуговування 116,34 грн., за обслуговування внутрішньо будинкової системи 409.44 грн.. 16 серпня 2023 року КП «Харківські теплові мережі» направило на адресу відповідача направлено досудове повідомлення з повідомлення про заборгованість за використану теплову енергію та щодо обов`язку сплати заборгованості. Суд погоджується з наданим позивачем Актом звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання, який відповідачем не спростований, доказів сплати заборгованості не надано, як не надано доказів постачання теплової енергії в обсягах, відмінних від зазначених у розрахунку. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію у повному обсязі. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» стягує судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved