Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка за первинним позовом - позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія перекладеного на укр. мову свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2020р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28.10.2020р. ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 01.07.2020р. №228 про належність нерухомості; копія договору міни від 24.09.2022р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копія звіту від 03.07.2020р. про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копія договору купівлі-продажу квартири від 22.05.2000р.; копія приватизаційного доручення. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовними вимогами до відповідачки [PERSON] , зазначивши, що у вересні 2022 р. вони досягли домовленості щодо обміну нерухомістю, за якою у її власність ( [PERSON] ) перейшла належна відповідачці [PERSON] квартира [ADDRESS] , у власність відповідачки ( [PERSON] ) перейшов належний їй житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Договір міни між сторонами було укладено у письмовому порядку та скріплено підписами сторін. Під час укладення договору міни сторони досягли взаємної домовленості по всіх істотних умовах договору, [PERSON] прийняла у власність об`єкт нерухомості (квартиру), що належав [PERSON] , а [PERSON] прийняла у власність об`єкт нерухомості (житловий будинок), що належав [PERSON] . У майбутньому [PERSON] пообіцяла [PERSON] засвідчити договір міни нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивачка [PERSON] переїхала мешкати до отриманої нерухомості, провела ремонт у квартирі, сплачує всі необхідні комунальні платежі, використовує квартиру за її призначенням. Відповідачка [PERSON] перейшла мешкати у придбаний житловий будинок, доглядає за ним, сплачує належні платежі за його утримання, зробила ремонт. З метою нотаріального засвідчення правочину [PERSON] неодноразово зверталася до відповідачки, однак [PERSON] від посвідчення договору міни ухиляється, прохання позивачки ігнорує, мотивуючи неможливість оформлення документів нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачці [PERSON] було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Із зустрічним позовом до суду звернулась також і [PERSON] , яка отримала за обміном із [PERSON] житловий будинок, однак не може його оформити на себе у зв`язку із тим, що договір міни не було укладено в нотаріальному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 715 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. За ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору міни, [PERSON] передала у власність [PERSON] належний їй житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , а [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] . З 2022р. по теперішній час сторони безперервно, відкрито володіють домоволодінням та квартирою, сплачують всі належні платежі, слідкують за належним технічним станом нерухомості, як власники, розпоряджаються нею, проводять ремонти та ін. За весь час володіння сторонами будинком і квартирою, вони один до одного не пред`являли жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі у утриманні житла, що перейшло іншому з них за обміном, та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді сторони не заперечували щодо фактів, вказаних у позовах (первинному та зустрічному), визнали позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору міни була досягнута угода по всіх істотних умовах: кожній із сторін було передано у власність об`єкти нерухомості за обміном, якими вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть ними розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі квартири та житлового будинку підтверджуються договором міни від 24.09.2022р. В даний час звернення за оформленням договору міни є неможливим, оскільки прохання [PERSON] з цього приводу відповідачкою [PERSON] не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки кожної із сторін щодо належного їм майна, переданого за обміном, та встановленні права на нерухомість, отриману за обміном, тому є правові підстави визнати договір міни дійсним та право власності на отримане майно за сторонами.

Outcome: partial