Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Макарівської селищної ради (далі-відповідач), в якому просила: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 12.03.2024 №395 «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкту нерухомого майна шляхом фінансування придбання житлової нерухомості з використанням житлового сертифікату». Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право на надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а саме, за знищений об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, загальною площею 97,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2758489332080. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що вона є власником об`єкту нерухомого майна садового будинку, 2014 року побудови, загальною площею 97,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт нерухомості за позивачем зареєстровано 27.06.2023 року. 11.03.2022 року під час бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків, у вказаному будинку виникла пожежа, в результаті яких будинок було знищено. 11.01.2024 року позивач звернулася до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, Макарівської селищної ради (далі за текстом - Комісія) щодо надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Рішенням Комісії від 29.02.2024 року, оформленим протоколом №8, у наданні компенсації позивачці було відмовлено у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Зі змісту протоколу №8 від 29.02.2024 року засідання Комісії вбачається, що підставою для відмови стало виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: реєстрація права власності на садовий будинок (площею 97,9 кв.м; номер відомостей про речове право: 50837521 від 27.06.2023), як такого, що готовий до експлуатації, була здійснена 27.06.2023, тобто після його знищення під час активної фази бойових дій, що відбувалися на території Макарівської селищної територіальної громади з 27.02.2022 по 01.04.2022. Не погоджуючись із таким рішенням Комісії, позивачка 04.03.2024 року подала заперечення до виконавчого комітету Макарівської селищної ради відповідно до п. 17-1 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМ України від 30 травня 2023 р. №600. Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 12.03.2024 року №395 «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкту нерухомого майна шляхом фінансування придбання житлової нерухомості з використанням житлового сертифікату» затверджено рішення Комісії від 29.02.2024 року про відмову у наданні позивачці компенсації за знищене нерухоме майно, оформлене протоколом засідання від 29.02.2024 року №8, згідно з заявою №ЗВ-11.01.2024-75878. Вказане рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню та вважає, що вона має право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Ухвалою суду від 25.04.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено сторонам строки на подачу відзиву, відповіді на відзив та заперечень. У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи проти позовних вимог вказав, що комісією прийнято законне рішення на підставі чинного законодавства, а тому підстав для його визнання незаконним та скасування немає, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У встановлений судом строк позивач подав до суду відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач заперечуючи викладені відповідачем у відзиві обставини, просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав від 04.07.2023 року, за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 97,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Також, позивач є власником земельної ділянки площею 0,12 га, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, з кадастровим номером 3222780200:05:002:0243, яка розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с/рада Андріївська, «Медик» садове товариство (а.с. 15, 16). Згідно копії Акту про знищення майна від 07.05.2022 року за адресою: [ADDRESS] , 11.03.2022 року під час бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, внаслідок артилерійського (мінометного) обстрілу з боку російських військ приватний жилий будинок знищено (а.с. 18-19). За результатами обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, на території Макарівської селищної територіальної громади, об`єкт обстеження: садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , складено Акт № 143 від 15.09.2023 року (а.с. 20-21). Також вказані обставини підтверджуються копіями наступних документів: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №42022112200000298 від 14.04.2022 року (а.с. 17), талоном-повідомленням єдиного обліку №4356 від 04.06.2022 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 22), звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій №09092023-001-ТВ від 07.09.2023 року (а.с. 23-30), актом, складеного за результатами обстеження пошкоджених об`єктів від 07.09.2023 року (а.с. 31-32). Рішенням Комісії від 29.02.2024 року, оформленим протоколом №8, у наданні компенсації позивачці було відмовлено у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Зі змісту протоколу №8 від 29.02.2024 року засідання Комісії вбачається, що підставою для відмови стало виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: реєстрація права власності на садовий будинок (площею 97,9 кв.м; номер відомостей про речове право: 50837521 від 27.06.2023), як такого, що готовий до експлуатації, була здійснена 27.06.2023, тобто після його знищення під час активної фази бойових дій, що відбувалися на території Макарівської селищної територіальної громади з 27.02.2022 по 01.04.2022 (а.с. 33-34). Не погоджуючись із таким рішенням Комісії, позивачка 04.03.2024 року подала заперечення до виконавчого комітету Макарівської селищної ради відповідно до п. 17-1 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМ України від 30 травня 2023 р. №600 (а.с. 35-36). Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 12.03.2024 року №395 «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкту нерухомого майна шляхом фінансування придбання житлової нерухомості з використанням житлового сертифікату» затверджено рішення Комісії від 29.02.2024 року № 122 про відмову у наданні позивачці компенсації за знищене нерухоме майно, оформлене протоколом засідання від 29.02.2024 року №8, згідно з заявою №ЗВ-11.01.2024-75878 (а.с. 37). Згідно копії Витягу із протоколу № 10 від 12.03.2024 року Виконавчого комітету Макарівської селищної ради, прийнято рішення «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкту нерухомого майна шляхом фінансування придбання житлової нерухомості з використанням житлового сертифікату» (рішення Комісії № 122 від 29.02.2024 року» (а.с. 38-39). 19.01.2022 року ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садовий (дачний) будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40). Згідно копії технічного паспорту станом на 01.06.2023 року до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] входило: садовий будинок (А) загальною площею 97,9 кв.м, прибудова (а), ганок, сарай (Б), гараж (В), оглядова яма (під В), криниця №1, свердловина №3, огорожа №3-№5 (а.с. 41-45). 02.06.2023 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної держаної електронної системи у сфері будівництва щодо вказаного садового будинку (а.с. 46-53). Вирішуючи позовні вимоги, суд керується також наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії. Відповідно до п. 1 Типового положення про комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 2023 р. № 516, Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія), є консультативно-дорадчим органом виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту (далі - уповноважений орган), який утворюється для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі - знищені об`єкти нерухомого майна). Відповідно до п. 20 Типового положення рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути оскаржене до органу, що її утворив. Рішення уповноваженого органу про затвердження рішення комісії про надання/відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна можуть бути оскаржені в судовому порядку. Відповідно до преамбули Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі за текстом - Закон №2923-ІХ) - цей Закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинок садибного типу - житловий будинок (у тому числі котедж, зблокований будинок), розташований на присадибній земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Відповідно до пп. «а» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ будинки садибного типу відносяться до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є, зокрема, фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 4 Закону №2923-ІХ до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). На момент подання 11.01.2024 року заяви до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, право власності позивача на садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 04.07.2023 року №337862785. Вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна визначений ч. 6 ст. 6 Закону №2923-ІХ. Жодна із наведених норм Закону №2923-ІХ не надає Комісії права відмовляти у наданні компенсації у випадку, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна було зареєстровано після знищення такого об`єкту внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. В свою чергу відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. З доданих до позовної заяви доказів (технічний паспорт на садовий (дачний) будинок №009/22 від 19.01.2022), вбачається, що зазначений вище житловий будинок побудовано 2014 року. Відповідно відмітки про проведення технічного обстеження, яка наявна у технічному паспорті на садовий (дачний) будинок, станом на 19.01.2022 року проведено технічне обстеження будинку та встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Будинок побудовано на земельній ділянці з кадастровим номером 3222780200:05:002:0243, цільове призначення - для ведення садівництва, яка належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.08.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень від 13.08.2014 року № 25522076. Державна реєстрація права власності позивача на вказаний об`єкт нерухомості здійснювалась відповідно до п. 9 розділу V «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого орган державного архітектурно- будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів. Норма пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ відносить до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації, також і об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент знищення були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт. Водночас чинним законодавством не врегульовано право на отримання компенсації особами, які фактично завершили будівництво об`єкту нерухомого майна до набрання законної сили Законом №2923-ІХ і які здійснювали таке будівництво без отримання права на виконання будівельних робіт. Поряд з цим згадана вище норма до п. 9 розділу V «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надає право особам, які здійснювали будівництво без отримання права на виконання будівельних робіт, ввести такий об`єкт нерухомості в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього, що і було здійснено позивачем. Таким чином на час виникнення спірних правовідносин Законом №2923-ІХ не врегульовано порядок надання компенсації за знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, якщо будівництво таких об`єктів здійснювалось без отримання права на виконання будівельних робіт та будівництво яких завершено до початку збройної агресії Російської Федерації проти України. Водночас відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Причини порушення права власності під час війни лежать за межами цивільних відносин, а тому найважливіше місце в механізмі захисту прав власників знищеного або пошкодженого майна посідає держава. В рішеннях ЄСПЛ у справі «Саргасян проти Азербайджану» (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/Sargasyan v Azerb.pdf) та «Чигаров та інші проти Вірменії» (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/Chigarov v Vurm.pdf) Суд вказав на те, що держава зобов`язана запровадити відповідні механізми компенсації вартості майна, житла, землі у випадку неспроможності забезпечення можливості повернення до нього або його знищення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За обставинами даної справи позивач збудувала садовий будинок у 2014 році без отримання права на виконання будівельних робіт. 19.01.2022 році вказаний житловий будинок визнано придатним до надійної експлуатації, що зафіксовано згаданими вище записами у технічному паспорті. Відповідність зазначеного житлового будинку вимогам п. 9 розділу V «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підтверджується технічним паспортом, а також фактом державної реєстрації права власності на нього за позивачем. А тому суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумність, приходить до висновку, що позивач як власник житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , має право на надання компенсації за його знищення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, факт знищення житлового будинку позивача, право власності на який зареєстроване за ним, та незалежно від дати такої реєстрації, позивач має право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а тому рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 12.03.2024 №395 «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкту нерухомого майна шляхом фінансування придбання житлової нерухомості з використанням житлового сертифікату» підлягає скасуванню. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved