Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Чернігівська обласна рада та Національна служба здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Прилуцькою окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12021275420000608 від 02.09.2021 відносно [PERSON] щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2022, по справі №742/4521/21, який набрав законної сили 15.07.2022, [PERSON] у кримінальному провадженні №12021275420000608 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави 10% щомісяця із суми заробітку. Відповідно до зазначеного вироку суду, встановлено, що [PERSON] , 01.09.2021 близько 09 год. перебуваючи на перехресті вулиць Короткого-Садової в м. Прилуки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфлікту з потерпілим [PERSON] , не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав удар кулаком правої руки в щелепу [PERSON] внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та перевівши всю масу тіла на праву ногу впав в результаті чого стався відкритий перелом зовнішньої кісточки та заднього краю правого гомілково-ступеневого суглобу зі зміщенням уламків з раною «по медіальній поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу», який згідно висновку судово-медичної експертизи № 247 від 09.11.2021 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров?я. У зв?язку із отриманням тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 02.09.2021 по 24.09.2021 у травматолого-ортопедичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, що становить 22 ліжко-дня, що підтверджується довідкою КНП «Чернігівська обласна лікарня» № 4/15/06/195 від 07.02.2024. Згідно калькуляції витрат на лікування потерпілого [PERSON] за вересень 2022 року, яка включає в себе: оплату праці та нарахування ЄСВ, медикаменти, матеріальні витрати, харчування, інші витрати (енергоносії та ін.), вартість лікування складає 827,15 грн. за 1 ліжко-день, всього - 18197,30 грн. за 22 ліжко-дні. Лікування [PERSON] проводилось за рахунок коштів НСЗУ та коштів місцевого бюджету. Так, за рахунок коштів НСЗУ витрачено кошти у сумі 17 866,64 грн., а коштів місцевого бюджету - 330,66 грн., які добровільно не відшкодовані та підлягають стягненню у судовому порядку із винного в завданні тілесних ушкоджень - [PERSON] . Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження №12021275420000608 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, не заявлявся. Разом з тим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2022. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за рахунок Державного бюджету України та обласного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора до суду на захист державних інтересів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 квітня 2024 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В. (а.с.54). Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04 червня 2024 року (а.с.55). 04 червня 2024 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02 липня 2024 року. Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури Бондар А. в інтересах держави в особі: Чернігівська обласна рада та Національна служба здоров`я України не з`явився, згідно письмової заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Представник Чернігівської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Згідно письмової заяви відповідач просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів: КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд доходить наступного висновку. З огляду на матеріали справи Прилуцькою окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12021275420000608 від 02.09.2021 відносно [PERSON] , [INFO] , щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. Відповідно до копії вироку 1-кп/742/133/22 (єдиний унікальний №742/4521/21) Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2022, який набрав законної сили 15.07.2022, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, ст. 128 КК України, та призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави 10% щомісяця із суми заробітку (а.с.11-13). Вироком було встановлено, що [PERSON] , 01.09.2021 близько 09 год. перебуваючи на перехресті вулиць Короткого-Садової в м. Прилуки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфлікту з потерпілим [PERSON] , не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав удар кулаком правої руки в щелепу [PERSON] внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та перевівши всю масу тіла на праву ногу впав в результаті чого стався відкритий перелом зовнішньої кісточки та заднього краю правого гомілково-ступеневого суглобу зі зміщенням уламків з раною «по медіальній поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу», який згідно висновку судово-медичної експертизи № 247 від 09.11.2021 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров?я (а.с. 11-13). Відповідно до копії довідки №4/15/06/195 від 07.02.2024 наданої КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, хворий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в траматолого-ортопедичному лікуванні з 02.09.2021 по 24.09.2021, що становить 22 ліжко-день. Вартість витрачених коштів на лікування останнього склала 18197 грн 30 к (а.с.15). Згідно з листом КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради від 27.02.2024, грошові кошти, що понесені лікарнею на лікування потерпілого [PERSON] , [INFO] , не відшкодовані, та адміністрація лікарні звернулася з проханням до Прилуцької окружної прокуратури вирішити питання про відшкодування витрат за рахунок винної особи та звернутися з позовом до суду (а.с.20). Відповідно до довідки КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради від 07.02.2024, про стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , лікарня фінансувалася за рахунок коштів за програмою медичних гарантій Національної служби здоров`я України. Між Національною службою здоров`я України та КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради було укладено Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №3696-Е421-Р000 (а.с. 15 зворот), який діяв у період проходження лікування потерпілого [PERSON] . Таким чином, у період проходження стаціонарного лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, витрати на його лікування фінансувалися за рахунок коштів за програмою медичних гарантій Національної служби здоров`я України. Відповідно до листа Національної служби здоров`я України №34078/2-14-22 від 29.09.2024, послуги КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України (а.с.22-23). У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2018 №410, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» передбачено, що держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. У п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» дається визначення програми медичних гарантій як програми, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і паталогічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Перелік медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2022 році, визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2022 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1440. Таким чином, як вбачається із вищевказаного листа Національної служби здоров`я України та норм діючого законодавства України, послуги закладу охорони здоров`я, у якому проходив стаціонарне лікування потерпілий [PERSON] , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України. Відповідно до ст.3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося.\~Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, медичні послуги потерпілому [PERSON] , надавалися КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладених із Національною службою здоров`я України. Відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України\~надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Отже, послуги КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до копії листа №4052ВИХ-22 від 23.09.2024 Прилуцька окружна прокуратура зверталася до голови Національної служби здоров`я України та повідомляла, що у разі якщо Національної служби здоров`я України не вжила та не планує в подальшому вжити заходів у судовому порядку щодо стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого [PERSON] понесених КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради у сумі 18197 грн 30 к, то Прилуцькою окружною прокуратурою будуть вжиті заходи представницького реагування (а.с. 21). Згідно з копією листа №34078/2-14-22 від 29.09.2022, Національною службою здоров`я України повідомлено Прилуцьку окружну прокуратуру про те, що служба не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, та не заперечувала щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих, а також повідомила, що з метою визначення реквізитів рахунку Державного бюджету України, на які зараховуються дані кошти, рекомендувала звернутися до Державної казначейської служби України (а.с.22-23). Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2021 рік. Згідно копії Договору №3696-Е421-Р000, НСЗУ в особі Т.в.о. Голови [PERSON] , що діє на підставі Положення про Національну службу здоров`я України та КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в особі Генерального директора [PERSON] укладено договір. Відповідно до п.8 Предмету договору, надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується сплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відповідно до п.23 Договору Замовник зобов?язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до пункту 23 договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів. затверджених у порядку, визначеному законодавством, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатках до договору (а.с. 42-48). У Конституції України (ст.142) та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.16) визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Обласні та районні ради, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Згідно зі ст.18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм щодо охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань. Предметом позовних вимог є, у тому числі, відшкодування витрат, понесених Чернігівською обласною радою на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради внаслідок отримання тілесних ушкоджень, неповернення яких і спричинило порушення інтересів держави, які потребують захисту у судовому порядку та свідчить про порушення економічних інтересів Чернігівської обласної ради та держави України в цілому, ускладнює належну реалізацію нею державної політики в галузі охорони здоров`я, оскільки кошти, виділені з обласного та місцевого бюджету у сумі на вказані цілі, залишаються до цього часу не відшкодовані, що згідно зі ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. У частині 7 вказаної статті зазначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Частинами 1 та 3ст.1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. У п.3постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Пунктами 3, 4 Порядку визначено, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення повадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать у тому числі видатки на охорону здоров`я. КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради є закладом охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Послуги КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за рахунок Державного бюджету України та обласного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. У той же час, оскільки Національна служба здоров`я України витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікуванні потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , то на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Тому, оскільки в результаті протиправних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, та витрачено 18197 грн 30 к на його лікування, з яких 17886,64 грн\~за рахунок Державного бюджету України та 330 грн 66 к за рахунок обласного бюджету Чернігівської області,та відповідачем не здійснені жодних дій щодо сплати витрачених лікарнею коштів та не надав заперечень проти позову, то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь держави в особі Національна служба здоров`я України на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави у сумі 3028,00 грн. На підставі наведеного та ст.1166, 1191, 1206 ЦК України, Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»,

Outcome: approved