Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

У червні 2023 року позивач\~ звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив скасувати постанову №341/02-21 від 24.02.2023 року державного нотаріуса другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; зобов`язати державного нотаріуса другої Черкаської державної контори Демиденко О.А. видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його діти [PERSON] та [PERSON] є дітьми та\~ спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі спадкової справ,и заведеної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області за №17/2015. Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що залишилась після смерті його дружини (матері дітей) [PERSON] . Відповідачем було встановлено, що спадкова справа після померлої, 21.05.2021 року, [PERSON] , заведена Глаговською О.В., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу, Луганської області, за №66/2021. Також було встановлено, що спадкова квартира належить [PERSON] , який помер [INFO] , після якого спадкова справа заведена Глаговською О.В., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області за №17/2015. Однак, нотаріус перевірити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] не вбачає можливим, оскільки на теперішній час місто Сєвєродонецьк Луганської області перебуває в повній окупації. Позивач вважає таку відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та наполягає на її скасуванні, оскільки вважає, що матеріали спадкової справи містять докази, що [PERSON] спадщина була прийнята після [PERSON] .\~ Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.\~ Ухвалою суду від 08.02.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Шевченко О.А. у судовому засіданні просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали\~ справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у місті Сєвєродонецьку Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , яка була дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про шлюб та про народження (а.с.128-130,132). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкова справа після померлої, [INFO] [PERSON] , заведена Глаговською О.В., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області за №67702258 (номер у нотаріуса 66/2021). Відомостей про те, хто звертався із заявами про прийняття спадщини та документів про те, яке майно увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] \~ суду не надано. Позивачем надано копію свідоцтва про право власності , від 20.12.2005 №2240, у якому зазначено [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.135). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.05.2015 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , після його смерті\~ спадкова справа заведена Глаговською О.В., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області за №57431096 (номер у нотаріуса 17/2015). Відомостей про те, хто звертався із заявами про прийняття спадщини та документів про те, яке майно увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори №341/02-21 від 24.02.2023 відмовлено позивачу, який діє від імені та в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за за4коном на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.139-140). В оскаржуваній постанові нотаріус зазначив, що спадкові справи після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] заведено у м.Сєвєродонецьку, однак перевірити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] неможливо, оскільки на сьогоднішній день місто Сєвєродонецьк Луганської області перебуває в повній окупації. При вирішенні справи суд керується такими нормами права. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, частиною першою ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно зі ст.50 закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до п.2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови; надалі за текстом Порядок), Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Згідно з п.2.2 глави 10 розділу ІІ Порядку, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.6 цього пункту. Відповідно до п. 2.4. глави 10 розділу ІІ Порядку, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18). Відомостей про те, хто звертався із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] позивачем не надано та матеріали справи не містять. Доказів про те, що [PERSON] була спадкоємцем [PERSON] позивачем не надано. Суд враховує, що спадкові справи, заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] знаходяться на тимчасово окупованій території у м.Сєвєродонецьку, що позбавляє позивача можливості надати відповідні докази. Разом з тим, зазначена обставина не дає суду підстав вважати доведеними відповідні факти та обставини щодо права власності виключно зі слів позивача. Згідно з п.4.9 Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Як встановлено у п. 4.15 Порядку, у разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За відсутності доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , а також з урахуванням об`єктивної неможливості доступу до спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] , у нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. не було підстав видавати дітям позивача свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а тому постанову нотаріусом винесено правомірно, що є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed