Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

29 квітня 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ «ОГС «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за розподіл природного газу в сумі 1783,33 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що АТ «Оператор ГРМ «Полтавагаз»\~ є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Між оператором ГРМ та [PERSON] укладено договір розподілу природного газу, за умовами якого оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені п. 2.1 вищевказаного Договору. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, що підтверджене відомістю зняття показань лічильника та сплата рахунків Оператора ГРМ. Проте споживач [PERSON] , користуючись послугами з розподілу природного газу, не виконує своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за розподіл природного газу відповідно до положень ЦК України та умов договору, укладеного між позивачем та останнім. За період серпень 2021 року березень 2024 року має заборгованість в розмірі 1783,33 грн. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу, але ухвалою суду від 13 березня 2024 року у справі №551/103/24 судовий наказ від 07 лютого 2024 року\~ про стягнення з останнього заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу скасовано. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду із вказаними вимогами у порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 02 травня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлені ч.7 ст. 279 ЦПК України строки клопотань по розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. У визначений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що до вказаного у позові домоволодіння [ADDRESS] він жодного відношення не має про що неодноразово повідомляв представників позивача. Так він має у власності домоволодіння по [ADDRESS] однак з кінця 2007 року його сім`я чи інші особи там,\~ навіть тимчасово,\~ не проживали, жодних договорів на споживання чи транспортування газу за вказаною адресою він не проживав. В 2018 році після заміни лічильника за вказаною адресою було спожило 2 куби газу. Після 2018 року газ за вказаною адресою не споживався. Інших заяв по суті справи у визначені судом строки сторони не подавали. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Судом встановлено, що позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії /постанова №778 від 15 червня 2017 року «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Полтавагаз» та постанови №941 від 04 червня 2019 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року №778»/, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах вищевказаної ліцензійної території, зокрема і на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області. Позивач звертався до Шишацького районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу, але ухвалою суду від 13 березня 2024 року у справі №551/103/24 за заявою [PERSON] судовий наказ від 07 лютого 2024 року про стягнення з останнього заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу скасовано. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до адресної довідки Виконавчого комітету Шишацької селищної ради за № 172/10-25 від 02.05.2024, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] є [ADDRESS] (а.с.19). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Шишацької селищної ради за № 02-24/1090 від 29.05.2024 за адресою: [ADDRESS] домоволодіння не зареєстровано. Так як це кутове приміщення, то його адресою є: [ADDRESS] і належить воно [PERSON] . [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 331077457 від 03.05.2023 права власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстровано за жодною особою. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 154 від 10.03.1981 [PERSON] , як спадкоємцю [PERSON] , яка померла [INFO] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд вважає, що попри обов`язок доказування, позивач не підтвердив жодними належними та достатніми доказами той факт, що саме відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] та отримував послуги з розподілу природного газу за вказаною адресою. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Питання судових витрат, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн., суд вирішує у відповідності з вимогами\~ п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача, в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed