Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 16 квітня 2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 50000 гривень з можливістю його використання за сплатою відсотків за користування кредитом. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 60341 грн 04 коп. за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 квітня 2019 року. Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та частково задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено, з викликом сторін (а.с. 42). Представник позивача у судові засідання, призначені на 27 травня 2024 року та 20 червня 2024 року не з`явився, до позовної заяви додав клопотання, у якому зазначив, що банк позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без участі представника позивача. Зазначив, що позивач проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 5). У судове засідання, призначене на 27 травня 2024 року відповідач не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 48). Водночас, 24 травня 2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов лист (електронна форма звернення), який не підписаний електронним цифровим підписом, про відкладення розгляду справи (а.с. 49). Розгляд цивільної справи відкладено на 20 червня 2024 року 10 годину 00 хвилин. У судове засідання, призначене на 20 червня 2024 року відповідач не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 48). Разом з тим, 20 червня 2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов лист (електронна форма звернення), який не підписаний електронним цифровим підписом, про відкладення розгляду справи (а.с. 55). Відповідно до\~ч.ч.\~1\~та 2\~ст.\~128\~ЦПК України\~суд викликає\~учасників справи\~у судове\~засідання або\~для участі\~у вчиненні\~процесуальної дії,\~якщо визнає\~їх явку\~обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Як встановлено судом відповідач в судові засідання призначені на 27 травня 2024 року та 20 червня 2024 року не з`явився, проте двічі надіслав на адресу суду листи про відкладення розгляду справи (а.с. 49, 55). Лист про відкладення розгляду справи, призначеної на 27 травня 2024 року був мотивований тим, що він не може прибути в судове засідання, у зв`язку із погіршенням обстановки у Одеському регіоні після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України. Відтак, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, про що належним чином повідомити його засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 49). У свою чергу лист про відкладення розгляду справи, призначеної на 20 червня 2024 року був мотивований тим, що він не може прибути в судове засідання, оскільки у зв`язку із сімейними обставинами на даний час він перебуває в м. Мукачеве Закарпатської області. Відтак, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, про що належним чином повідомити його засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 55). Щодо вказаних листів відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Положення ч. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України кореспондується з положеннями ст. 43 ЦПК України, яка визначає права та обов`язки учасників справи. Частиною 1 статті 44 ЦПК України, яка має імперативний характер, визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідач в порушення приписів ЦПК України, клопочучи про відкладення розгляду справи жодними належними та допустимими доказами не підтвердив поважність причин нез`явлення до суду. Крім того, слід наголосити на тому, що враховуючи приписи ст.ст. 58, 60 ЦПК України, які розкривають поняття інституту представництва в суді, сторона цивільного процесу має право як самостійно брати участь у судовому розгляді так і через представника, який діє в межах наданих йому повноважень. При цьому ЦПК України жодним чином не обмежує сторону процесу щодо вільного вибору представників та їх кількості, в тому числі заміни представника, якщо останній з об`єктивних чи суб`єктивних обставин не може продовжувати участь у розгляді справи, чи взяти участь у конкретному судовому засіданні. Отже, в розумінні приписів ЦПК України, суд не вважає листи відповідача про відкладення розгляду справи обґрунтованим в частині поважності причин не з`явлення його в судові засідання, призначені на 27 травня 2024 року та 20 червня 2024 року. За таких обставин, в сукупності викладеного вище, ураховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про місце та час судових засідань, проте двічі не з`явився, про поважність причин неявки суд належних доказів не надав, суд вважає за необхідне, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, принципів диспозитивності, змагальності, об`єктивності, всебічності, та необхідності дотримання прав учасників справи, розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 16 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 11). Положеннями анкети - заяви, визначено, що анкета заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети - заяви). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з можливістю його використання за сплатою відсотків за користування кредитом. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. На підставі зазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед банком за договором станом на 11 лютого 2024 року становить 60341 грн 04 коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 60341 грн 04 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї і з сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, тарифи, паспорт споживчого кредиту, розроблені позивачем, «Універсал Банк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши відповідачу кредитні ресурси. Суд визнає правильним розрахунок періоду і сум заборгованості, що утворилась за кредитним договором (а.с. 8-10). З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Отже, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 16 квітня 2019 року в сумі 60341 грн 04 коп. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved