Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] (далі «Заявник») звернулася до суду із даною заявою. Вимоги заяви обґрунтовує наступними обставинами. 22.02.2024 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/16166/23 було задоволено її заяву, заінтересована особа Пилипчанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про встановлення факту батьківства. Встановлено факт, а саме [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Проте, у резолютивній частині судового рішення не було зобов`язано Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ЄДРПОУ 33341882): внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), складеного 11.09.2014 року Виконавчим комітетом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №6, змінивши запис у графі «Батько» з « [PERSON] » на « [PERSON] »; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), складеного 06.07.2012 року Виконавчим комітетом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №3, змінивши запис у графі «Батько» з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду Заявник та її представник подали заяви про розгляд даної справи без їхньої участі. Вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити (а.с. 66, 71, 72). До канцелярії суду представник Заінтересованої особи - Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області подала заяву про розгляд даної справи без її участі. Проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення не заперечувала (а.с. 75). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Згідно з приписами п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Дослідивши матеріали цивільної справи №357/16166/23, у тому числі зміст рішення суду від 22.02.2024 року, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заяви про винесення додаткового рішення, у зв`язку з чим, її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved