Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

В провадження Київського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тельпіс Олександр Олександрович до Харківської міської ради, в якій позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обгрунтування позову зазначає, що [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом усього майна [PERSON] , [INFO] , де б воно не було таз чого б воно не складалось, усього того, що належатиме [PERSON] , і на що вона за законом матиме право. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть та лікарським свідоцтвом про причину смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить, зокрема, квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації. Звернувшись до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс О.В. позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2024 № 60/02-31 у зв`язку з тим, що позивач не прийняв спадщину після померлої [PERSON] . Окрім позивача інших спадкоємців у [PERSON] немає, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.03.2024, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2024 № 60/02-31, з яких вбачається, що інші спадкоємці до нотаріальних контор не звертались щодо відкриття спадщини після померлої [PERSON] . Позивач зазначає, що пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з такими об`єктивними обставинами: 1) позивач не знав про наявність заповіту [PERSON] , за яким позивач набуває у спадщину все майно спадкодавця. Вказаний заповіт позивач знайшов випадково в квартирі померлої, де позивач здійснював догляд за нею в останні місяці її життя. Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась, що свідчить про те, що позивач жодним чином не міг раніше дізнатись про наявність заповіту на його користь; 2) позивач фізично не міг частіше відвідувати спадкове майно, де був знайдений заповіт, з огляду на відстань від місця його проживання до спадкового майна. Вказана обставина є об`єктивною та має суттєве значення з огляду на похилий вік позивача, можливі бойові дії в місті Харкові та ускладнення транспортного сполучення в місті через періодичні обстріли енергосистеми й можливі бойові дії. Так, район, де розташоване спадкове майно, був частково зруйнований внаслідок бойових дій та періодично зазнає обстрілів, а в місті, з дня смерті спадкодавця і до сьогодення, зберігається можливість бойових дій; 3) позивач незадовго до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини захворів гострим раптовим захворюванням, що в сукупності з похилим віком забирало багато фізичних та моральних сил позивача, а тому відкладало вирішення питання про вступ у спадщину на період такої хвороби. Крім того, позивач просив врахувати, що пропуск строку для прийняття спадщини є незначним. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу - копію позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 13.05.2024. Відповідачу було визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. 03 червня 2024 року від відповідача надійшла заява, зі змісту якої вбачається відзив на позовну заяву, в якій зазначено про визнати причину пропуску строку для подачі відзиву поважною у зв`язку з відсутністю повного складу працівників Харківської міської ради, та неможливістю вчасного опрацювання отриманих матеріалів, визначення правової позиції. Просять поновити строк на подачу відзиву. З огляду на обставини зазначені у позовній заяві, як на підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачу було визначено п`ятнадцяти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 13.05.2024 (а.с. 32). Як вбачається з матеріалів справи, відзив було сформовано в системі «Електронний суд» 03.06.2024 тобто з пропуском встановленого судом строку. В силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Таким чином, законодавець розмежовує поняття строків на "встановлені законом" та "встановлені судом" та відрізняє види звернення з відповідними клопотаннями та терміном їх подання. Строк на подання відзиву встановлюється судом, отже його поновлення чинним процесуальним законом не передбачено, а положеннями ч. 2 ст. 127 ЦПК України передбачено саме продовження такого строку з врахуванням терміну подання відповідного клопотання до закінчення визначеного судом строку. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач не був позбавлений можливості у строк, встановлений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року, подати відзив або подати заяву про продовження такого строку, однак таких заяв до суду у встановленому порядку не надходило. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. За правилами частин першої та другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, відзив від 03.06.2024 року залишено без розгляду, оскільки останній був поданий до суду поза межами встановленого строку. Відповідно до ч.8 ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 22.04.2024 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Тельпіс Ольги Вікторівни (м. Харків, проспект Людвіга Свободи, буд. № 39) копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 04.06.2024 до суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Тельпіс Ольги Вікторівни надійшли матеріали спадкової справи № 16/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру з інформацією стосовно спадкової справи № 16/2024. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, та пояснив, щ він здійсював догляд за своєю сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , він займався організацією її поховання. За її життя вона висловлювала думки про складення на його ім`я заповіту, проте він з етичних міркувань з нею це не обговорював, вона йому не говорила, що склала на його ім`я заповіт. Після її сметрі через погіршення стану здоров`я він не їздив до квартири де вона проживала, пізніше в березні місяці після покращення стану здоров`я та через препинення щоденних обстрілів він разом з дружиною поїхали навести лад у квартирі, де серед документів виявили заповіт, на наступний день відразу поїхали до нотаріальної контори, проте строк для подачі заяви про прийняття спадщини ним було пропущено. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він не був обізнаний про наявіність заповіту. Представник позивача адвокт [PERSON] підтримав заявленні позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача\~Харківської міської\~ради у\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~про що\~свідчить рекомендоване\~повідомлення про\~вручення,\~судового виклику\~на адресу\~відповідача 24.06.2024\~року про\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~заяв про\~відкладення розгляду справи\~не подавав. Суд, вислухавши сторони, свідка. дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22 серпня 2023 року, актовий запис № 9230 (а.с.7). Згідно з даними, які містяться у складеному 20.09.2007 заповіті, посвідченому державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №1-1492, [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Красниково Пристенського р-ну Курської обл, РФ, ідентифікаційний номер [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, все те, що належатиме їй і на що вона за законом матиме право, вона заповідає своєму брату [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Після померлої [INFO] [PERSON] приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс О.В. завела спадкову справу № 16/2024 (номер у спадковому реєстрі 72182415), що підтверджується даними Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76303273 від 21 березня 2024 року (а.с.11). 22 березня 2024 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс О.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 60/02-31, оскільки за даними\~спадкової справи\~№ 16/2024,\~яка знаходиться\~у провадженні\~приватного нотаріуса\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Харківської області\~Тельпіс О.В.,\~ [PERSON] ,\~який є\~спадкоємцем згідно\~заповіту,\~залишеного померлою\~ [PERSON] на\~все майно,\~спадщину після\~смерті своєї\~сестри [PERSON] \~у встановлений\~законом строк\~6\~місяців,\~не прийняв,\~а його\~заява подана\~після спливу\~6\~місяців з\~дня смерті\~спадкодавиці.\~Відповідно до\~даних Спадкового\~реєстру,\~заяви про\~прийняття спадщини\~до жодного\~компетентного нотаріального\~органу впродовж\~строку,\~встановленого для\~прийняття спадщини,\~ні [PERSON] ,\~ні інші\~особи не\~подавали,\~до того\~ж відсутній\~факт проживання\~спадкоємця разом\~із померлою\~на момент\~її смерті (а.с.12). Вказаною постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс О.В. відмовлено [PERSON] , [INFO] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З долученого до матеріалів справи реєстраціного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК «Приозерний» від 12.08.93 № 203 (а.с.13). Відповідно до даних, які містяться у відповіді КНП «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради на звернення адвоката Олександра Тельпіса, [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом фахівців міської поліклініки № 8 з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, екстрасистолічна аритмія, гіпертонічна хвороба ІІ ст., стан після резекції дванадцятипалої кишки, атеросклероз нижніх кінцівок з помірним стенозом, розповсюджений остеохондроз хребта, кисти нирок, гіперплазія передміхурової залози ІІ ст. За період з 20.08.2023 по 28.02.2024, а саме 18.09.2023 та 05.02.2024 хворий був оглянутий лікарем-терапевтом міської поліклініки № 8 та пройшов амбулаторне лікування з приводу ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, екстрасистолічної аритмії, гіпертонічної хвороби ІІ ст. 05.02.2024 пройшов обстеження: ФЛГ ОГК, клінічний аналіз крові, сечі, глюкоза крові, холестерин, ЕКГ. 16.02.2024 пацієнт був повторно оглянутий лікарем-терапевтом міської поліклініки № 8 (а.с.14). Допитаний свідок [PERSON] суду пояснила, що після смерті сестри позивача, який є її чоловіком, він захворів, після проходження ним лікування та припинення щоденних обстрілів, вони разом поїхали до квартири де проживала [PERSON] , та під час наведення порядку, серед документів виявили заповіт, це було приблизно у березні 2024 року, до цього за життя [PERSON] не говорила про наявність заповіту складеного нею, на ім`я її чоловіка. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина 3 статті 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування з заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17, провадження №61-41480св18, а також у постанові від 07.02.2024 року у справі №474/454/18, провадження №61-14756св23. Позивач,\~як на\~підставу пропуску\~строку звернення\~з заявою\~про прийняття\~спадщини,\~посилався на\~необізнаність про\~наявність заповіту, бойові дії в місті Харкові та ускладнення транспортного сполучення в місті через періодичні обстріли енергосистеми, свій похилий вік та наявність захворювань. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги, що встановлений положеннями статті 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, сплив ще 17.02.2024 року після смерті сестри позивача. Заяву ж нотаріусу було подано 21 березня 2024 року, тобто фактично пропущено один місяць на звернення з такою заявою. Разом з цим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в Україні продовжено на даний час. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківську територіальну громаду віднесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До теперішнього часу, а саме станом на день розгляду справи Харківська міська громада не виключена з переліку територій, на який ведуться бойові дії. Введення воєнного стану на території України, регулярні обстріл міста Харкова у період з 24 лютого 2022 року і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також необізнаність про наявність заповіту, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті сестри. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що пропущений строк є незначним, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд враховує,\~що позивач\~в іншому\~порядку,\~ніж судовий,\~не може\~захистити свої\~права на\~прийняття спадщини,\~а завданням\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~та вирішення\~цивільної справи\~з метою\~захисту порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб.\~Постановлення рішення\~про задоволення\~позову є\~забезпеченням права\~позивача на\~справедливий суд\~відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод,\~що гарантує\~право на\~справедливий і\~публічний розгляд\~справи упродовж\~розумного строку\~незалежним і\~безстороннім судом,\~встановленим законом,\~при визначенні\~цивільних прав\~і обов`язків\~особи. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved