Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 листопада 1990 року Новосвітською селищною радою Старобешевського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 106. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що шлюб між подружжям фактично припинив існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майнові питання між позивачем і відповідачем вирішені. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 листопада 1990 року Новосвітською селищною радою Старобешевського району Донецької області, актовий запис № 106. Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив, в якому підтвердив вказані позивачем обставини, зазначивши, що наразі мешкає за кордоном та не може брати участь у судових засіданнях, у зв`язку з чим просив розглянути справу без його участі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24 листопада 1990 року Новосвітською селищною радою Старобешевського району Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано\~шлюб,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 106,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] від 224 листопада 1990 р. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як наслідок, спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved