Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

27 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 16 травня 2019 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб\~з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. Починаючи з травня 2024 року сторони проживають окремо. Після припинення шлюбних стосунків, вони втратили інтерес один до одного, у кожного зі сторін своє життя. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, вона не має наміру на відновлення шлюбних стосунків. На підставі викладених обставин, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] ем, зареєстрований 16\~травня 2019\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 06. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача адвокат Пономаренко О.Л. підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечує проти розірвання шлюбу, він має сподівання, що дружина змінить своє рішення розлучитися та вони примиряться. Хоче зберегти сім`ю заради їх спільної дитини, яку йому шкода, оскільки він бачить її лише раз в місяць. Починаючи з 26.05.2024 року він з [PERSON] проживає окремо. [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю, з якою у нього конфліктні стосунки. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно (а.с.5) та мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Тому, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 СК Украъни визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про залишення теперішнього прізвища, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивача прізвища після розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1), тому, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved