Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-23 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Десята київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту. Згідно заявлених вимог, позивач просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із померлим [INFO] [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] помер син позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що спадкодавець проживав у вказаній квартирі з 1979 року, проте був зареєстрований за іншою адресою. Позивач звернулась до Десятої київської державна нотаріальна контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 29 серпня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та відсутності доказів фактичного прийняття спадщини. Позивач зазначає, що [PERSON] не був одружений, дітей не мав, позивач із сином були єдиною сім`єю. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання, витребувано з Десятої київської державна нотаріальна контори завірену належним чином копію спадкової справи №111/2020, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . (а.с.28-30) 12 квітня 2024 року від представника відповідача Київської міської ради - Марченко Г.А. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник, зважаючи на докази в матеріалах справи, просила суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. (а.с.46-48) 29 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Лукацька Л.Г. подала до суду заяву про зміну предмету позову, яка ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, за заявою представника позивача залишена без розгляду. 07 травня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Лукацька Л.Г. подала до суду заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом. (а.с.108-109) Згідно заявлених вимог, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.113-114) Представник позивача [PERSON] - адвокат Лукацька Л.Г. в судовому засіданні вимоги позовної заяви, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснила, що спадкодавець з 1979 року і до дня смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , позивач також постійно проживала за цією ж адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити та пояснила, що вона з чоловіком постійно проживали за адресою: [ADDRESS] з 1977 року, з народження за цією ж адресою постійно проживали з ними їх сини, один з яких є спадкодавцем. Представник відповідача Київської міської ради - Марченко Г.А. в судове засідання не з`явилась, у відзиві просила розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Представник третьої особи Десятої київської державної нотаріальної контори - Гаєвська О.О. в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила розглядати за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269, 1270 ЦК України. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9, 90). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10, 111). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло все належне йому на час смерті майно, адже відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. 29 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , в якій також просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом. (а.с.66) Цього ж числа державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. винесено постанову про відмову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а.с.70) За матеріалами спадкової справи вбачається відсутність інших осіб, які б у встановлені законом строки прийняли спадщину. Як убачається з копії паспорту громадянина України [PERSON] , позивач з 10 листопада 1977 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.68-зворот - 69) Місце проживання [PERSON] з 06 серпня 1998 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 67-зворот) Згідно лікарського свідоцтва про смерть №020-2184, виданого 27 вересня 2019 року КМКБСМЕ, [PERSON] помер [INFO] по [ADDRESS] . (а.с.14) Свідок [PERSON] суду показав, що він є сином позивача і зазначив, що [PERSON] постійно проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] по день смерті, сім`ї в нього не було, зазначив, що брат помер в цій квартирі, оскільки швидка не встигла приїхати. Позивач також постійно проживала в цій квартирі до часу смерті брата, фактично жила на дві квартири. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є сестрою позивача. Зазначила, що позивач постійно з 1977 року проживає за адресою: [ADDRESS] , її син [PERSON] з народження також постійно проживав за цією ж адресою, звідки позивачем і було викликано швидку допомогу, проте останній помер. Також показала, що за адресою: [ADDRESS] родиною позивача було збудовано кооперативну квартиру, де зареєстрували [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є троюрідною сестрою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживав весь час, скільки вона пам`ятає, точно з 2000 року, і до дня смерті. Позивач також постійно поживала за цією ж адресою, з часу - за п`ять років до смерті бабусі і до дня смерті [PERSON] . Позивач викликала швидку сину за цією адресою. Вказані вище докази в їх сукупності свідчать проте, що на час смерті [PERSON] , [PERSON] та спадкодавець постійного проживали разом отже позивач, яка згідно положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] , у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою що прийняла спадщину. З огляду на викладене вимоги позовної заяви про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] за померлим [INFO] [PERSON] є обґрунтованими. Разом із тим, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, визначення конкретного об`єкта спадкування при встановленні факту прийняття спадщини суперечить вимогам ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Десята київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, шляхом встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] за померлим [INFO] [PERSON] . В частині визначення об`єкту спадкування, який прийняла позивач у спадщину, позов задоволенню не підлягає з наведених вище підстав. Враховуючи, що належним відповідачем в даній справі, яким є Київська міська рада, права позивача порушені, не визнані чи оспорені не були, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: partial