Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

27 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою у якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавицею [PERSON] , та належність спадкодавиці державних актів на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування заяви вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Зважаючи на похилий вік та стан здоров`я матері, яка потребувала догляду, мати проживала у неї вдома в [ADDRESS] без реєстрації з листопада 2016 року до дня смерті. [PERSON] є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з матір`ю на час відкриття спадщини, проте реалізувати спадкові права у нотаріуса не має можливості, оскільки відсутнє документальне підтвердження її проживання з матір`ю на час відкриття спадщини. Також у держаних актах на право власності на земельну ділянку, ім`я спадкодавиці помилково вказано як [PERSON] , коли правильним є [PERSON] . Покликаючись на викладене вище просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавицею [PERSON] з листопада 2006 по 04 лютого 2016 року по [ADDRESS] . В судове засідання [PERSON] не з`явилася, 18 червня 2024 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зарічненська селищна рада явку повноваженого представника для участі в судовому засіданні на забезпечила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши наявні у справі докази вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що стверджується дослідженою судом копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Унаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого у статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло, з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За відомостями Зарічненської державної нотаріальної контори від 04 червня 2024 року № 1-16/159 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Заповіт не посвідчувався. Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалися (а.с.65). У своїх письмових поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] з листопада 2016 року по день смерті [INFO] постійно проживала разом з дочкою [PERSON] яка здійснювала догляд за своєю матір`ю в будинку по [ADDRESS] . З довідки Зарічненської селищної ради № 363 від 14 травня 2024 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , з 07 грудня 1977 року. На день смерті [INFO] у цьому будинку ніхто не проживав (а.с.13). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації в будинку своєї дочки [PERSON] у проміжок часу з листопада 2022 року по 04 лютого 2016 року. Встановлення факту постійного проживання заявниці разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини необхідне їй для оформлення права на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Окрім цього, в державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 046204 та серії РВ № 067726 від 22 грудня 2003 року ім`я матері заявниці записано як [PERSON] (а.с.16-17). Судом встановлено, що у вказаних державних актах на право власності на земельну ділянку ім`я матері заявниці [PERSON] записано помилково, оскільки у відповідності до копії свідоцтва про смерть, та копії свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] ім`я спадкодавиці записано як [PERSON] . З копії паспорта, яка зберіглася, ім`я матері заявниці записано як [PERSON] (а.с.33). На переконання суду розбіжності у написанні імені Ксенія (Оксана) в державних акта на право власності на земельну ділянку є описками, та не впливають на обсяг набутих [PERSON] за життя прав на землю. Таким чином,\~вимога заявниці\~про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документа її покійній матері ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved