Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

14.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до ТОВ\~Фінансова компанія Дніпрофінансгруп про скасування обтяження. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником транспортного засобу NISSAN TIIDA, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.04.2013. Попередньо транспортний засіб був зареєстрований за його колишньою дружиною. У кінці липня 2023 року при спробі відчужити автомобіль позивачу стало відомо, що 26.07.2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 12790355 зареєстровано обтяження вказаного автомобіля на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, серія та номер: 05/08/2007/840-K/576, виданий 23.08.2007, видавник: Відділення ПАТ «КБ «Надра» Одеське РУ, боржник: ТОВ «АВТОРАЙ», реєстратор обтяження ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Вказував, що на момент придбання транспортного засобу 17.04.2013 були відсутні відомості про його обтяження. Таким чином, на належне йому майно було безпідставно накладено приватне обтяження, чим порушено його майнові права щодо розпорядження власністю. На підставі вказаного [PERSON] просив суд скасувати приватне обтяження у вигляді заборони відчуження транспортного засобу автомобіль марки NISSAN TIIDA, тип легковий КОМБІ-В, 2008 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER] , накладеного 26.07.2012 за № 12790355 та вилучити в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис від 26.07.2012 за № 12790355 в частині об?єкта обтяження: автомобіль марки NISSAN модель TIIDA, тип легковий КОМБІ-В, 2008 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER] . Ухвалою суду від 03.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.02.2024 від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі з додатками, а саме роздруківки судових рішень, докази направлення письмових пояснень відповідачу. 12.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 16.02.2024 було задоволено. 31.05.2024 на виконання ухвали суду від 16.02.2024 від Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях надійшла відповідь № 31/30-2943-2024 від 10.04.2024. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно листа Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях № 31/30-2943-2024 від 10.04.2024 автомобіль NISSAN TIIDA, н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 07.06.2008 був зареєстрований за гр. [PERSON] , [INFO] , на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] , виданої 06.06.2008 ТОВ «АВТОРАЙ». 16.04.2013 даний автомобіль знято з обліку та 17.04.2013 перереєстровано за гр. [PERSON] , [INFO] на підставі довідки рахунку серії [NUMBER] , виданої 16.04.2013 ФОП [PERSON] , залишено н.з. [NUMBER] . У кінці липня 2023 року при спробі відчужити автомобіль позивачу стало відомо, що 26.07.2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 12790355 зареєстровано обтяження вказаного автомобіля на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, серія та номер: 05/08/2007/840-K/576, виданий 23.08.2007, видавник: Відділення ПАТ «КБ «Надра» Одеське РУ, боржник: ТОВ «АВТОРАЙ», реєстратор обтяження ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Так, згідно з частиною першою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Звертаючись до суду із цим позовом [PERSON] вказував, що на час набуття ним права власності на зазначений транспортний засіб у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження цього майна. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України\~та\~стаття 1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до частин першої, другої\~статті 20 Закону України «Про заставу»\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із частиною першою\~статті 589 ЦК України\~у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга\~статті 590 ЦК України). Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої\~статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388 ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 03.04.2013 у справі № 6-7цс13, від 19.11.2014 у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду\~\~від 10.10.2019 у справі № 463/3582/17, від 18.12.2019 у справі № 619/4033/18 та від 18.03.2020 у справі 202/5584/18. Судом встановлено, що на час реєстрації права власності на спірний транспортний засіб за позивачем 17.04.2013, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було наявне приватне обтяження всіх типів, зареєстроване 26.07.2012 за № 12790355 у вигляді заборони відчуження транспортного засобу легкового автомобіля NISSAN TIIDA, номер об`єкта: [NUMBER] . Враховуючи вищезазначене, позивач набув право на вказане рухоме майно під час перебування його під обтяженням, а тому він не є добросовісним набувачем у розумінні зазначених норм права та правових позицій Верховного Суду, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed