Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

18 квітня 2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 14 407,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 04.02.2022 року ТОВ «Комунальний експерт» було обрано управителем будинку [ADDRESS] . ТОВ «Комунальний експерт» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач користується вказаними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 01.04.2024 року становить 14 407,24 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті послуги з утримання будинку та прибудинкової території, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, за наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 04.02.2022 року ТОВ «Комунальний експерт» було обрано управителем будинку [ADDRESS] . Крім того, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] , затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком та паркінгом з розрахунку вартості послуг на 1 кв. м. та умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що становить - 9,90 грн. за один квадратний метр житлової площі, що підтверджується копією протоколу від 04 лютого 2022 року. 01 вересня 2022 року між ТОВ «Комунальний експерт» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] укладено Договір №09/22-У про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язалися оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами Договору. Згідно п. 1.2. Договору список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. Відповідно пункту 1.3. Договору послуга з управління включає: ??забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; ??купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; ??поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; ??інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками. Згідно з умовами пункту 2.2.3 Договору, кожен із співвласників зобов`язався оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені Договором. Згідно з розділом 3 Договору, ціна послуги з управління становить 9,90 на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення та нежитлового приміщення, що знаходяться вище першого поверху будинку та 8,60 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі нежитлового приміщення, що розташовані на першому поверсі будинку, згідно кошторису, що міститься у Додатку 2 Договору. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 20.02.2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. При зверненні до суду з позовом позивач зазначив, що відповідач не сплачує витрати на утримання будинку внасолідок чого утворилась заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості доданим позивачем до позовної заяви за період з 01.09.2022 року по 01.04.2024 року становить 14 107,50 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не надала доказів сплати заборгованості. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались послуги, проте в порушення вимог діючого законодавства та договору відповідач не сплачувала за надані послуги, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 01.04.2024 року становить 14 407,24 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Комунальний експерт» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. необхідно зазначити наступне. У відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Комунальний експерт» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію Договору №13-01/24 про надання правничої допомоги від 23.01.2024 року; копію акту наданих послуг від 04.04.2024 року; копію платіжної інструкції №745 від 05.03.2024 року. Проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Комунальний експерт» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved