Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Шумського І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 листопада 2020 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2175. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 19 листопада 2020 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності, сторони втратили почуття любові один до одного. Позивач вказує, що з кінця 2020 року сторонни припинили сімейні відносини, мешкають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують подружніх стосунків. Шлюб носить формальний характер. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової судової справи між суддями від 16 лютого 2024 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С . Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] . Згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» від 21 лютого 2024 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» [PERSON] не знайдено. Як вбачається з відповіді № 500466 від 20 березня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] не знайдено. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 457303 від 20 лютого 2024 року позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію, щодо перетинання державного кордону України громадянкою Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії [PERSON] , [INFO] , в період з листопада 2020 року по теперішній час. З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18 березня 2024 року, [PERSON] ( [PERSON] ) 21 листопада 2020 року перетнула кордон України до Амстердаму й не поверталася. З урахуванням того, що позивач є громадянином України, проте з 2021 року проживає за її межами, позов пред`явлено до іноземця про розірвання шлюбу, місце проживання в Україні іноземця не встановлено, за відомостями прикордонної служби, сторони не перебувають на території України, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року справу надіслано до Верховного Суду для визначення підсудності розгляду справи. Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року відмовлено у визначенні підсудності справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що сторони проживають за межами України (у матеріалах справи відсутні довідки про постійне місце проживання за кордоном), а доказ про перетин кордону не є належним підтвердженням місця проживання сторін за межами України. 23 квітня матеріали справи повернулися на адресу Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 22 травня 2024 року. 22 травня 2024 року судове засідання відкладено до 19 червня 2024 року через неявку сторін. 23 травня 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Шумського І.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року клопотання задоволено, допущено адвоката Шумського І.В. до участі у судовому засіданні, призначеному на 19 червня 2024 року та всіх подальших судових засіданнях, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua Представник позивача - адвокат Шумський І.В., 19 червня 2024 року у судовому засіданні, проведенному в режимі відеоконфернцзв`язку, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Повідомив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судові засідання призначені на 22 травня 2024 року та 19 червня 2024 року не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2175. Від спільного шлюбу сторонни дітей не мають. Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved