Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

представник позивачки адвокат Вершинін А.Г. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Позов мотивує тим, що [INFO] померла рідна сестра позивачки - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] , народжена [INFO] ), яка проживала за адресою: [ADDRESS] (про що у той ж день позивачку повідомив її племінник, син померлої - [PERSON] ). Позивачка [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] , [INFO] .), постійно проживає у м. Мінськ (Республіка Беларусь). У зв`язку повним припиненням транспортного сполучення між Україною та Республікою Білорусь, внаслідок вторгнення російської федерації в Україну, та вік, вона не змогла приїхати на поховання сестри. На момент смерті [PERSON] з нею постійно проживав (та був прописаний за адресою: [ADDRESS] ) її син - [PERSON] , тому він вважається таким, що прийняв спадщину після її неї. За даних обставин позивачка не цікавилася майном померлої сестри та не здійснювала жодних заходів, спрямованих на прийняття спадщини. З дня смерті сестри племінник більше жодного разу не дзвонив та не писав позивачці. Всі її спроби додзвонитися до нього були марними (телефон був вимкнутий, на повідомлення у соціальних сітях він не відповідав). Інших родичів та спільних знайомих у Львові та в Україні в них не має. Як виявилось згодом, через день після смерті сестри в племінника стався інфаркт і він помер в лікарні 04.10.2022р. Про смерть племінника позивачка дізналась від друга померлого [PERSON] , який знайшов у квартирі записані телефони доньки позивачки та з нею зв`язався на початку червня 2023р. З огляду на агресію російської федерації проти України та вік (майже 90 років) позивачка не могла приїхати у Львів особисто, а тому оформила та надіслала уповноваженій особі ( [PERSON] , який проживає: [ADDRESS] ) нотаріально посвідчену довіреність. Представник позивачки після отримання довіреності невідкладно з`ясував в нотаріуса та повідомив позивачці про документи, необхідні для прийняття спадщини, у квартирі померлих (Женчур) знайшов необхідні оригінали їх документів. Представник позивачки після отримання 07.09.2023р. всіх необхідних документів, скерував заяву щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сенів А.Б. За результатом розгляду заяви 15.09.2023р. нотаріусом була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом № 7.3968607 від 15.09.2023р. Також, представником позивачки було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . За результатом розгляду цієї заяви та поданих документів нотаріус листом № 40/02-14 від 19.09.2023р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що про смерть [PERSON] дізналась 30.09.2022 року, коли їй зателефонував племінник [PERSON] , за станом здоров`я вона не змогла приїхати на похорон сестри. З огляду на те, що після сестри залишився спадкоємець - [PERSON] , вона не цікавилася майном померлої та не здійснювала жодних заходів, спрямованих на прийняття спадщини. Про смерть племінника - [PERSON] вона дізналась лише наприкінці травня 2023 р., коли з її донькою ( [PERSON] ) зв`язався друг покійного - [PERSON] , та розповів, що [PERSON] помер [INFO] . Від дня смерті сестри [PERSON] більше жодного разу їй не телефонував і не писав. Усі її спроби додзвонитися йому були марними - телефони (його та покійної сестри) були вимкнені, а на повідомлення в соціальних мережах він не відповідав). Родичів і знайомих у Львові та Україні вона не має, тому вона не знала і не могла раніше дізнатися про смерть племінника - [PERSON] . Друзі племінника [PERSON] та [PERSON] погодились допомогти їй оформити спадок, і вона в червні 2023 р. підписала у нотаріуса відповідні довіреності на них, а чоловік доньки ( [PERSON] ) відправив їх поштою до [PERSON] на адресу [PERSON] . У зв`язку з відсутністю транспортного сполучення між Україною та Республікою Білорусь, віком та станом мого здоров`я, не може приїхати до Львова та бути присутньою у суді під час розгляду цієї справи. З огляду на зазначене просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник позивачки адвокат Вершинін А.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що позивачка не знала і не могла взнати про смерть [PERSON] раніше тому, що є громадянкою Республіки Білорусь та постійно проживає у м. Мінську, в Україні в неї немає знайомих та родичів, які могли б повідомити їй про смерть племінника. Лише завдяки власній ініціативі друзів померлого племінника їй стало відомо про факт смерті [PERSON] 31.05.2023р., коли [PERSON] зв`язався з донькою позивачки. Окрім цього позивачка не могла приїхати до м. Львова особисто у зв`язку з введенням не території України воєнного стану, в силу похилого віку та стану здоров`я. Тобто, існували обставини, які перешкоджали їй довідатися про смерть [PERSON] , і які, відповідно, є обставинами, що перешкоджали вчасному зверненню до нотаріуса щодо прийняття спадщини. З огляду на зазначене просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову з огляду на те, що проживання позивачки за межами України та незнання про смерть [PERSON] не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, а позивачка могла звернутися до Посольства України в Республіці Білорусь щодо прийняття спадщини. Представник позивача заперечив щодо можливості звернення позивачки до Посольства України в Респуьбліці Білорусь щодо прийняття спадщини, оскільки згідно з листом, який був ним отриманий з Посольства України в Республіці Білорусь, у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану, доступ іноземним громадянам на територію Посольства України суттєво обмежений. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні поснили, що [PERSON] вони знали близько 30 років, коли в нього померла мати, то [PERSON] зателефонував до [PERSON] та сказав, що на даному етапі йому допомоги не потрібно, згодом [PERSON] зателефонував до [PERSON] та сказав, що йому погано, коли [PERSON] з [PERSON] приїхали до [PERSON] , то біля нього вже була швидка, лікарі сказали, що в нього був інфаркт. [PERSON] просив, щоб вони поховали його матір. Зранку 04.10.2022 року їм зателефонували та повідомили, що [PERSON] помер. Коли [PERSON] з [PERSON] приїхали в квартиру [PERSON] , з метою взяти документи для оформлення місця поховання, то разом із документами знайшли номер телефону племінниці. 31.05.2023 року [PERSON] написав їй на Вайбер, на що остання підтвердила родинні зв`язки, та попросила допомогти з оформленням майна. На початку червня 2023 року на нього та [PERSON] виписали доручення, після цього вони пішли до нотаріуса та виготовили для позивачки ідентифікаційний код, та подали документи до нотаріуса про прийняття спадщини, на що останній відмовив у прийнятті такої заяви у зв`язку з пропуском строку на подання такої. Заслухавши думку учасників та їх представників, дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновків, що позов необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем був її син [PERSON] [INFO] , котрий згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене [PERSON] була сестрою [PERSON] . Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом 26 червня 2023 року. 19 вересня 2023 року листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сенів А.Б. позивачу відмовлено у реалізації права на спадкування, оскільки остання пропустила строк, встановлений ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Той факт, що позивачка про смерть [PERSON] дізналась лише 30.05.2023 року, та не змогла приїхати до м. Львова особисто у зв`язку з введенням не території України воєнного стану, в силу похилого віку та стану здоров`я, свідчить про об`єктивну неможливість та наявність перешкод у позивача для вчинення нею дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька у строк встановлений статтею 1270 ЦК України. Таким чином, причини пропуску строку на прийняття спадщини, наведені позивачем, суд вважає поважними. Беручи до уваги, що пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини сталося з поважної причини, суд вважає, що їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, суд дійшов висновків, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати залишити за позивачкою, з огляду на те, що спір виник внаслідок дій позивачки.

Outcome: approved