Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

31.07.2023 року позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Керита М.В., звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її баба - [PERSON] , яка була постійною жителькою [ADDRESS] . [PERSON] була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою. Станом на день смерті [PERSON] одружена не була. За життя [PERSON] заповітів не складала, спадкові справи у встановленому законом порядку, до її майна не заводилися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру 19.02.2019 року. На день смерті [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] проживали її сини, дядьки позивачки: [PERSON] , 1969 року народження і [PERSON] , 1974 року народження. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , 1969 року народження, дядько позивачки. Він одружений не був, дітей не мав. Станом на день його смерті у вказаному житловому будинку проживав дядько позивачки - [PERSON] , [INFO] , який також прийняв спадщину до майна померлого брата у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України. Станом на день смерті [PERSON] , останній заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , дядько позивачки, який на день своєї смерті проживав у [ADDRESS] , та на момент смерті із ним ніхто не проживав, одруженим він не був та дітей не мав, заповіту померлий на випадок смерті не залишав, що підтверджується довідками Негровецької сільської ради №02-26/748 та №02-26/782, інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №52682876. Як зазначає позивачка, вказаний житловий будинок [ADDRESS] належав матері померлого [PERSON] - [PERSON] (згідно виписки з погосподарської книги №103 та №02-08/148), яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] даний будинок був успадкований [PERSON] шляхом постійного проживання з померлою на день смерті, у відповідності до вимог статті 1268 ЦК України. Та позивачка вважає, що [PERSON] , станом на день смерті, успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілій частці. Позивачка зазначає, що спадщину, у відповідній частці до майна померлого [PERSON] , вона прийняла шляхом подання заяви 02.10.2018 року про прийняття спадщини за законом відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що окрім неї, спадкоємцями, згідно положень ч.3 ст.1266 ЦК України, у відповідних частках є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини у відповідних частках в користь позивачки, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців у померлого не було, батьки його померли та особи, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутні, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Ніхто інший зі спадкодавцем [PERSON] не проживав та із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Таким чином, як вказує позивачка, вона має право на 3/8 (три восьмі) частки у спадковому майні. Також позивачка зазначає, що Постановою № 40/02-31 від 19.02.2019 року приватним нотаріусом Міжгірського (нині Хустського) нотаріального округу Дунаєвим Ю.М., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON] , так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим позивачка [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом та в якому просить: визнати за нею право власності на 3/8 (три восьмі) частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] (т.1 а.с.2-6). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.08.2023 року відкрито провадження у справі № 302/1477/23, та визначено проведення судового розгляду у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, з викликом (повідомленням) сторін по справі. Витребувано від приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (т.1 а.с.42-43). 22.08.2023 року надійшла копія спадкової справи № 33-2018, заведеної за майном померлого [INFO] [PERSON] (т.1 а.с.52-120). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.10.2023 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Керита М.В., судом залучено до участі у справі № 302/1477/23) в якості співвідповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.138-139). 18.12.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , подана в особі представника позивача - адвоката Рішка С.І., до відповідачів [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (т.1 а.с.162-170). 26.12.2023 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача адвоката Керита М.В., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] . Уточнено анкетні дані відповідача у справі № 302/1477/23 за позовом [PERSON] до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши правильним написання прізвища співвідповідача [PERSON] , замість помилкового зазначення прізвища відповідача [PERSON] (т.1 а.с.187). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.12.2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа №302/2107/23, провадження №2/302/394/22) - об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] доКолочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа №302/1477/23, провадження № 2/302/260/23). Цивільній справі присвоєно Єдиний унікальний номер справи № 302/1477/23 (провадження № 2/302/260/23) (т.1 а.с.189-190). В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивачка [PERSON] зазначає, що її мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 05.12.2016 року виконкомом Негровецької сільської ради), є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Та відповідно, [PERSON] є її, позивачки [PERSON] , бабкою по лінії матері. Також позивач вказує, що [PERSON] заміжня не була, але мала загалом п`ятьох дітей, а саме: 1) [PERSON] , [INFO] , яка перебувала у шлюбі із [PERSON] , який був зареєстрований 11.04.1981 року виконкомом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис №10. [PERSON] померла [INFO] та у подружжя [PERSON] є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у шлюбі із [PERSON] , зареєстрованому 10.07.2012 року виконкомом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, акт.запис №16; 2) [PERSON] , [INFO] , який перебував у шлюбі з [PERSON] . Та [PERSON] помер [INFO] . У подружжя [PERSON] є троє дітей: 1) [PERSON] , [INFO] (позивачка за первісним позовом); 2) [PERSON] , [INFO] ; 3) [PERSON] , [INFO] ; 3) [PERSON] , [INFO] , її мати; 4) [PERSON] , [INFO] , одружений не був, дітей не мав; 5) [PERSON] , [INFO] , одружений не був, дітей не мав. Як зазначає позивачка, її баба [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.06.2018 року Міжгірським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області. На випадок смерті [PERSON] заповітів не складала, спадкові справи за її майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали, згідно довідок зі Спадкового реєстру від 19.02.2019 року №55174496 та №55174572. Згідно довідки виконкому Негровецької сільської ради №02-26/749 від 14.06.2018 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті за вказаною адресою в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: син померлої - [PERSON] , [INFO] та син померлої [PERSON] , [INFO] . Як свідчить виписка з погосподарської книги №103, видана 03.07.2023 року старостою с.Негровець Колочавської сільради, померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,25 га та який був побудований орієнтовно у 1985 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом спільного проживання успадкували її сини [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] та він був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в [ADDRESS] був зареєстрований та проживав його брат [PERSON] , [INFO] . На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав, спадкові справи за його майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.02.2019 року №55174354 та №55174387. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом спільного проживання успадкував його брат [PERSON] , тим самим ставши єдиним повноправним власником даного будинку. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.06.2018 Міжгірським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області. Згідно довідки виконкому Негровецької сільради від 14.06.2018 року за вих.№02-26/748, померлий [INFO] [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в [ADDRESS] ніхто не проживав і не був зареєстрований. На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав,згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.05.2018 року №52053079. 18.12.2023 року в її інтересах, в рамках спадкової справи №33-2018 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі №62474650) звернувся її представник адвокат Рішко С.І. до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] , а саме на 1/8 частку у праві власності на Спадковий будинок. Як встановлено нотаріусом, вона, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за майном [PERSON] , як спадкоємець другої черги за правом представлення шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Крім неї. спадкоємцями, які прийняли спадщину за правом представлення у відповідних частках є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за правом представлення, подали заяви про відмову від прийняття спадщини у відповідних частках на користь неї, позивачки [PERSON] . Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлого [PERSON] до нотаріуса не надходили. Однак, постановою від 18.12.2023 р. №157/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку у праві власності на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку. Вищевказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з даним зустрічним позовом, в якому позивач [PERSON] просить: визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/8 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.162-170). 27.12.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , подана в особі представника позивача - адвоката Рішка С.І., до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи яку тим ж доводами, якими обґрунтована зустрічна позовна заява [PERSON] , та у зустрічному позові позивачка [PERSON] просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/8 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом до майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (т.1 а.с.193-201). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.12.2023 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа № 302/2167/23, провадження № 2/302/408/22) - з первісним позовом [PERSON] до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Цивільній справі присвоєно Єдиний унікальний номер справи № 302/1477/23 (провадження № 2/302/260/23) (т.1 а.с.206-207). 29.12.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , подана в особі представника позивача - адвоката Рішка С.І., до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи яку тим ж доводами, якими обґрунтована зустрічна позовна заява [PERSON] , та позивачка [PERSON] просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/8 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.210-218). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.12.2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа №302/2185/23, провадження №2/302/411/23) - об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа №302/1477/23, провадження № 2/302/260/23). Цивільній справі присвоєно Єдиний унікальний номер справи № 302/1477/23 (провадження № 2/302/260/23) (т.1 а.с.223). 08.01.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , подана в особі представника позивача - адвоката Рішка С.І., до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом обґрунтовуючи яку тим ж доводами, якими обґрунтована зустрічна позовна заява [PERSON] , та у зустрічній позовній заяві [PERSON] просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/8 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.213-238). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.03.2024 року закрито підготовче провадження у об`єднаній цивільній справі № 302/1477/23 (провадження № 2/302/32,24) за первісним позовом [PERSON] до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, та призначено справу № 302/1477/23 до судового розгляду, з викликом (повідомленням сторін, представників сторін (т.2 а.с.11). В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Керита М.В. не з`явилися, про день та час судового розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано через систему «Електронний суд» 26.01.2024 року заяву, в якій представник позивача адвокат Керита М.В. зазначає, що позивач [PERSON] не заперечує проти заявлених позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вимог за зустрічними позовами про визнання за ними права власності на 1/8 частину спадкового житлового будинку, який є предметом позову та просить провести розгляд справи без її участі та без участі її довірителя [PERSON]., позовні вимоги за первісним позовом підтримують у повному обсязі та просять задовольнити за наведеними у позові підставами (т.2 а.с.1-2). Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за зустрічними позовами - адвокат Рішко С.І. та його довірителі в судове засіданні не з`явилися, про день та час судового розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано 26.02.2024 року адвокатом Рішко С.І. письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі та без участі позивачів за зустрічними позовами. Заявлені позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити за підставами та обґрунтуваннями, наведеними у зустрічних позовних заявах. Представник відповідача Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано 29.03.2024 року через систему «Електронний суд» заяву (т.2 а.с.22), в якій представник відповідача зазначає, що Колочавська сільська рада не заперечує щодо усіх заявлених позивачами позовних вимог, просить задовольнити, та розглянути справу без участі представника Колочавської сільської ради (т.2 а.с.22-23). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши у повному обсязі матеріали об`єднаної цивільної справи №302/1477/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї об`єднаної справи, суд вважає, що заявлені первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Негровець Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.06.2018 року виконавчим комітетом Негровецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] мала п`ятьох дітей від різних чоловіків, а саме: 1) [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , яка перебувала у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому 11.04.1981 року виконкомом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області. В актовому записі про народження [PERSON] батько був записаний зі слів матері. [INFO] у віці 32 роки померла [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть, який є в матеріалах справи (а.с.99). У подружжя [PERSON] є двох дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.106-107) та [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 10.07.2012 року виконкомом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №16 (а.с.103-105); 2) [PERSON] , [INFO] , який перебував у шлюбі із [PERSON] . В актовому записі про народження [PERSON] батько був записаний зі слів матері. [INFO] у віці 43 роки помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2009 року. копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.13,19). Та у подружжя [PERSON] є троє дітей: [PERSON] , [INFO] (позивачка за первісним позовом); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; 3) [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому 25.02.1989 року виконкомом Негровецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області. В актовому записі про народження [PERSON] батько був записаний зі слів матері (т.1 а.с.91-93). [INFO] у віці 47 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2016 року, копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.83).У подружжя [PERSON] є троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; 4) [PERSON] , [INFO] , одружений не був, дітей не мав. [INFO] у віці 39 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2018 року, копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.12). 5) [PERSON] , [INFO] , одружений не був, дітей не мав. [INFO] у віці 44 роки помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2018, копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.10). На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав, спадкові справи за його майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.02.2019 року №55174354 та №55174387 (т.1 а.с.28,29). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа за № 33-2018 приватним нотаріусом Міжгірського РНО Дунаєвим Ю.М., що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) за № 52681846 від 20.07.2018 року (т.1 а.с.30), яка є чинною. На випадок смерті [PERSON] заповітів не складав, що підтверджується відомостями Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори)) № 526828476 від 20.07.2018 року, сформованої приватним нотаріусом Корбутяк І.В. (т.1 а.с.31). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Негровецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 14.06.2018 року за №02-26/749 (а.с. 22) померла [INFO] [PERSON] була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті постійно (не менше шести місяців до дня смерті) за вказаною адресою проживали і були зареєстровані її сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.22). Згідно довідки виконкому Негровецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 14.06.2018 року №02-26/747,померлий [INFO] [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті у зазначеному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.20). Згідно довідки виконкому Негровецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 14.06.2018 року за вих.№ 02-26/748 (а.с.20,21) померлий [INFO] [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті у зазначеному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.21). Як вбачається з виписки з погосподарської книги №103, виданої 03.07.2023 року старостою села Негровець Колочавської сільської ради, померла [INFO] [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і за нею, згідно погосподарської книги №5 за дворогосподарством був закріплений особовий рахунок № [NUMBER] (номер об`єкту по господарського обліку). Зазначений будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, побудований орієнтовно у 1985 році (а.с.32). 12.09.2019 року Негровецькою сільською радою Міжгірського району Закарпатської області за вих.№02-08/147 надано інформацію, що згідно виписки погосподарського обліку на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] власником є [PERSON] , яка померла [INFO] . У сільській раді не зареєстровано право власності за [PERSON] на житловий будинок, [ADDRESS] . З 2001 року, згідно по господарських книг, пере нумерація житлового будинку, який на даний час обліковується за [ADDRESS] , не проводилася. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не приватизована (а.с.33). На випадок смерті [PERSON] заповітів не складала, спадкові справи за її майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.02.2019 року №55174496 та № 55174572 (т.1 а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , яку шляхом спільного проживання на день її смерті успадкували сини: [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. З витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 33-2018, заведеної приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що після його смерті до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за законом звернулися наступні спадкоємці: 25.05.2018 року [PERSON] , племінниця померлого (т.1 а.с.53), 02.10.2018 року [PERSON] , племінниця (а.с.60), 05.10.2018 року [PERSON] , племінник (а.с.66), 10.10.2018 року [PERSON] , племінниця (а.с.74), 10.10.2018 року [PERSON] , племінниця (а.с.77), 17.10.2018 року [PERSON] . племінник (а.с.79). Від прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] відмовилася відповідною заявою від 05.10.2018 року [PERSON] на користь сестри [PERSON] , позивачки за первісним позовом (а.с.63), також відмовився [PERSON] заявою від 08.10.2018 року на користь сестри [PERSON] (а.с.71). Отже, позивачка за первісним позовом [PERSON] спадщину, у відповідній частці до майна померлого дядька [PERSON] , прийняла шляхом подання заяви 02.10.2018 року про прийняття спадщини за законом, відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України на спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином. [PERSON] є спадкоємицею за правом представлення, та має право на спадщину (її частку), яка належала б за законом батькові позивачки [PERSON] , якби він був живими на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 19.02.2019 року №40/02-31 відмовлено позивачці за первісним позовом [PERSON] , як спадкоємиці по праву представлення, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлого [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище житлового будинку (а.с.14). Також у вказаній постанові приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. зазначено, що окрім позивачки за первісним позовом [PERSON] , спадкоємцями по праву представлення, відповідно до положень ч.3 ст.1266 ЦК України, після смерті [PERSON] , у відповідних частках є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивачі за зустрічними позовними заявами. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] ,як спадкоємці за правом представлення, подали заяви про відмову від прийняття спадщини у відповідних частках, на користь позивачки [PERSON] , Ніхто інший не проживав та із заявами про прийняття спадщину, чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Згідно даних Спадкового реєстру, [PERSON] , на випадок своєї смерті заповітів не складав (т.1 а.с.14). Таким чином, позивачка за первісним позовом [PERSON] має право на 3/8 частки у спадковому майні після смерті дядька [PERSON] , з урахуванням відмови на її користь відповідних часток іншими спадкоємцями за законом [PERSON] , [PERSON] , про що останні подали відповідні заяви до нотаріуса. Позивачі за зустрічними позовами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці другої черги за правом представлення, прийняли спадщину після смерті дядька [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що вбачається з витребуваної судом матеріалів спадкової справи № 33-2018 (а.с.52-120). Та згідно матеріалів вказаної спадкової справи позивачам за зустрічними позовами приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М. постановами від 18.12.2023 року, 26.12.2023 року було відмовлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємцям по праву представлення, у видачі Свідоцтв про право на спадщину за майном померлого [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю на дане спадкове майно правовстановлюючих документів, та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище житлового будинку (т.1 а.с.172, 204, 221). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] вбачається, що вказаний будинок має загальну площу 53,85 кв.м. та складається з: житлової кімнати площею 18,00 кв.м., кухні площею 14,72 кв.м., коридору площею 9,88 кв.м., кладової площею 11,25 кв.м., згідно технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] - КП «МБТІ» Міжгірської селищної ради станом на 15.05.2023 року та копія якого є в матеріалах справи (т.1 а.с.34-36). Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,85 кв.м., та складеного ПП «Експерт-сервіс» зазначено, що станом на дату оцінки 07.07.2023 року, вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить - 114630,00 гривень (т.1 а.с.37). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦКУкраїни спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Отже, спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Якби особа, яку представляють, була б живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом, у даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини. Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини. В судовому засіданні у даній справі встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачі за первісним та зустрічними позовами спадщину після смерті дядька [PERSON] прийняли шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви про прийняття спадщини, та є спадкоємцем за законом за правом представлення, спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] дійсно належало спадкодавцеві [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом постійного проживання з останньою на день її смерті, що підтверджується довідкою Негровецької сільської ради № 02-26/749 від 14.06.2018 року (а.с.22), інших спадкоємців не встановлено (померли), відтак право позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно після смерті дядька [PERSON] , у відповідних частках. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, оскільки позивачі за первісним позовом [PERSON] та зустрічними позовними заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після померлої дядька [PERSON] до спадкового майна не мають можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, тому позивачі змушені звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права та питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими та дослідженими в судовому засіданні документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення на користь позивача за первісним позовом [PERSON] та позивачів за зустрічними позовами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачами за первісним позовом та відповідачами за зустрічними позовними заявами, і ті обставини, що прийняттям спадщини позивачами, з огляду на положення статей 1266, 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічними позовами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, а тому підлягають задоволенню. Приймаючи ті обставини, що первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] за [PERSON] , яка померла [INFO] своєчасно не проведена, правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилася, заповіти не складалися, і враховуючи, що заявлені позивачами позовні вимоги відповідачами за первісним та зустрічними позовами не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову відповідачами не подані, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги про визнання за нею права власності на 3/8 частку на об`єкт нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за право представлення, до майна померлого [INFO] [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого при зверненні до суду позивачами за первісним позовом та позивачами за зустрічними позовами, в сумі 1073,60 грн., 1073,60 грн., 1074,00 грн., 1073,60 грн., 1212,00 грн. (т.1 а.с.1,161,192,209,229). Натомість, враховуючи що стороною позивача за окремо поданими заявами не заявлялено вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідачів, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved