Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

У травні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з 01.07.2017, актовий запис № 623. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, головні причини цього протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Протягом останнього року стосунки поступово погіршувалися. Відповідач дозволяв собі постійно ображати позивача, навіть у присутності дитини. Систематично вживає алкогольні напої. На думку позивача, така поведінка відповідача свідчить про неможливість збереження сімейних відносин. Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини припинені, у зв`язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв`язку з чим вони не підтримують сімейних відносин. Питання розподілу спільного майна подружжя, визначення місця проживання дитини або стягнення аліментів, у разі виникнення спору, буде вирішуватися окремо. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 28.05.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання з розгляду справи не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, 14.06.2024 подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому заначив, що він погоджується з предметом позову та його юридичними підставами, але не в повній мірі погоджується із фактичними підставами позову. Повідомив, що дійсно сумісне життя у сторін не склалося через діаметрально протилежні погляди на сімейні цінності, права та обов`язки. Проте така ситуація виникла не через вигадані позивачем образи з боку відповідача чи начебто систематичне зловживання ним алкогольних напоїв, що не доведено ніякими доказами. Насправді розпад сім`ї стався внаслідок того, що позивач, знехтувавши своїми обов`язками як дружини та матері, більше року тому залишила відповідача та їх спільну дитину, і виїхала за кордон, де вона майже постійно перебуває. Позивач не бере ніякої участі у сімейному житті відповідача та дитини, яка постійно проживає з батьком, не надає сину ніякої допомоги в утриманні, догляді та вихованні. За викладених обставин продовження шлюбу буде суперечити як інтересам позивача, так і відповідача, обмежуватиме їх особисту свободу, порушуватиме права та законні інтереси, зокрема на сім`ю та шлюб. Просив позов задовольнити та розглянути за його відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.07.2017 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 623, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 03.08.2017 року, актовий запис № 784. За ствердженням позивача, яке відповідач фактично підтвердив, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть? примирення та поновлення сімейних та шлюбних відносин між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~ одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. При цьому суд не надає оцінки взаємним претензіям сторін щодо їх поведінки у шлюбі, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, свідчать лише про існування невирішеного конфлікту між сторонами, і не впливають на загальний висновок суду щодо неможливості збереження сім`ї. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України, беручи до уваги факт визнання відповідачем позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача лише наполовину, а інша половина підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved