Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

17.11.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17.01.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 91. Позивач та відповідач подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позов підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 17.01.2020 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Протягом останніх 2 років сімейне життя не складається, сімейні відносини фактично припинені, зникли взаємні почуття. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливими, надання строку для примирення не збереже шлюб. Подружжя має спільну дитину, яка народилась [INFO] . Питання щодо поділу майна, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів будуть вирішуватись окремо шляхом переговорів. Судом встановлено, що [INFO] народилась дитина [PERSON] (Свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.06.2018), батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] 17.01.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] ( [INFO] ) та громадянкою України [PERSON] ( [INFO] ), про що зроблено відповідний актовий запис № 91 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2020. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Висновки суду. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що сімейні відносини фактично припинились, збереження шлюбу шляхом примирення для сторін не є необхідним, збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Позивач просив судові витрати покласти на нього.

Outcome: approved