Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

У січні 2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 20.03.2019, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість в сумі 52 446,44 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що виконавчий напис є незаконним та вчинений з грубим порушенням норм законодавства. Кредитний договір укладався 11.12.2017, строк платежу за яким настав 11.09.2018, а між сторонами не було укладено жодних нотаріально посвідчених угод. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 29.01.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копії ухвали надіслані учасникам справи. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем надісланих судом документів. 11.01.2024 від представника відповідача надійшла заява про отримання копії позовної заяви та копій доданих до неї документів. 14.03.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних в повному обсязі та здійснювати розгляд справи за відсутності представника. Відзив обґрунтований тим, що між сторонами 11.12.2017 був укладений кредитний договір, при цьому 15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» укладено договір факторингу № 15/11/23, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] перейшло до вказаного товариства, а тому банк є неналежним відповідачем у даній судовій справі. Також представник АТ «Ідея Банк» зазначає, що банком належним чином виконано обов`язки згідно з кредитним договором, а позивач власних зобов`язань не виконував. Також відповідач надав нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису від 20.03.2019 № 1235, а позивач був повідомлений про наявність в нього заборгованості. Крім цього, чинним законодавством до 28.02.22 не заборонялось вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. Позивач намагається уникнути сплати заборгованості, яка є безспірною. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачем до матеріалів справи надана копія кредитного договору № Z62.00600.003449594 від 11.12.2017, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 29 326 грн., строк кредиту 36 місяців. Сторонами погоджені відсотки за користування кредитом, графік платежів. 20.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Геревічовим Олегом Миколайовичем видано виконавчий напис № 1235, яким запропоновано стягнути\~ з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Z62.00600.003449594 від 11.12.2017. У виконавчому написі нотаріусом наведений період стягнення заборгованості з 12.10.2018 по 04.02.2019, сума заборгованості у розмірі: 24 468,19 грн. строковий основний борг; 3 635,46 грн. прострочений основний борг; 2 710,71 грн. прострочені проценти; 276,47 грн. строкові проценти; 829,40 грн. строкова плата за обслуговування кредиту; 7 690,92 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 10 935,29 грн. пеня; 1 900\~ грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума становить 52 446,44 грн. Державним\~ виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби\~ Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацьким Русланом Олександровичем постановою від 20.03.2019 відкрито виконавче провадження № 59037355 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського\~ міського нотаріального округу Гуревічова О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1235 від 20.03.2019 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість в розмірі 52 446,44 грн. Представником відповідача до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z62.00600.003449594. Згідно умов договору факторингу № 15/11/23, укладеного 15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум», а також витягу з додатку № 2 до цього договору (реєстр боржників № 1), до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № Z62.00600.003449594, укладеним 11.12.2017 з [PERSON] . За змістом вказаного витягу вбачається, що заборгованість складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 28 103,65 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 36 734,78 грн.\~\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права\~ вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). В матеріалах справи відсутні документи, що були підставою для видачі нотаріусом виконавчого напису, що виключає можливість перевірити безспірність складових частин заборгованості на час видачі виконавчого напису, при цьому вказані у виконавчому написі види заборгованості, а саме: основний борг, відсотки, плата за користування кредитом та пеня, є відмінним від заборгованості, що передана від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум», загальна сума якої становить 64 838,43 грн. та складається лише з тіла кредиту та відсотків.\~\~ Крім того, у пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Доводи представника відповідача зводяться до чинності оскаржуваного позивачем виконавчого напису та безспірності заборгованості за виконавчим написом, однак такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовуються наведеними судом висновками по встановленим обставинам у даній справі. Крім цього, оскільки стягувач та боржник за виконавчим написом є сторонами у даній справі відповідачем та позивачем, отже доводи представника відповідача про неналежність статусу банку у даній справі через відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум, на переконання суду, є також безпідставними. Також суд зазначає, що встановивши в умовах кредитного договору сплату комісії, банк має розмежувати такі умови в частині платних та безоплатних послуг, надати докази наявності, переліку оплатних послуг з обслуговування кредитної заборгованості та їх погодження з позичальником, враховуючи, що за частиною першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» надання конкретних послуг передбачено безоплатно. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі\~ 1 1211,20 грн.

Outcome: approved