Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Миргородський В.П., звернулася до суду з позовною заявою до до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа : приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчим напис (зареєстровано в реєстрі та № 7047) про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282820) заборгованість в розмірі 18\~637, 35 гривень. Зазначений виконавчий напне було передано до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни для виконання. 15.04.2019 року приватним виконавцем Павелків ТЛ. було відкрито виконавче провадження ВП 58882538 про стягнення заборгованості і 26.04.2019 року винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на загальну сум 20904,36 грн. Вважає виконавчий напис №7047 від 18.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України« Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за жими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України « Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено більше ніж за 6 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка, що суперечить положенням ст.,257 ЦК України про те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності. Тому, в даному випадку, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Відповідач не надав нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише надано копії таких вимог. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. В документах, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, відсутній оригінал кредитного договору, а лише завірена банком копія, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису кредитного договору про повний та достовірний обсяг його умов, зокрема, щодо підстав та розміру нарахування комісії, пені, штрафу тощо. У зв`язку з цим, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 7047 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (код СДРПОУ: 14282829) заборгованості в розмірі 18637.35 гривень таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (код СДРПОУ: 14282829) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 18565.32 грн., 32 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. 24.05.2024 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, оскільки під час розгляду справи з позивача було утримано грошові кошти в розмірі 4\~398, 48 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 22\~963, 80 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заздалегідь надав заяву про визнання позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , яка є боржником за Кредитним договором №100974422001 від 05.02.2018 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення здійснюється за період з 12.03.2018 року по 12.03.2019 року. Сума заборгованості складає 18 137, 35 грн., з яких: - 6 183, 35 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 5441, 80 грн. прострочена заборгованість за комісією; - 0, 73 грн. прострочена заборгованість за процентами; - 6\~416, 96 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; - 94, 50 грн. строкова заборгованість за комісією; - 0,01 грн. строкова заборгованість за процентами. За вчинення цього виконавчого напису стягнути з боржника на користь стягувача 500, 00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню\~18 637, 35 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 7047. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 15.04.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП №58882538 з виконання виконавчого напису №7047, виданого 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 18 637, 35 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 26.04.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках виконавчого провадження ВП №58882538 з виконання виконавчого напису №7047, виданого 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 18 637, 35 грн.. З довідки ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 08.12.2023 року вбачається, що з позивачки [PERSON] за виконавчим провадженням ВП №58882538 було утримано із пенсії 18 565, 32 грн. З довідки АК КБ «Приват Банк» вбачається, що 19.02.2024 року з [PERSON] відбулося стягнення відповідно до виконавчого провадження у розмірі 4\~398, 48 грн. Згідно з ст.15ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 19 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: вчиняють виконавчі написи. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сума або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Згідно п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.\~Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~даний Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються : оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною\~Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року\~в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно правового висновку ВС у складі колегії суддів КГС у постанові від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідач жодних належних доказів, які б спростовували доводи позивача та заявлені ним позовні вимоги, суду не надав. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та не дотримався порядку та умов його вчинення. Частиною 1\~ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 22\~963, 80 грн. безпідставно отриманих коштів, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту\~статті 1212 ЦК України\~вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦУ України встановлено, що положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на\~законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі\~ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса № 7047 від 18 березня 2019 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №58882538 стягнуто кошти у сумі 22\~963, 80 грн. З вказаного вбачається, що правові підстави набуття банком грошових коштів, що стягнені з [PERSON] , на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, суд вважає, що такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до\~ст.1212 ЦК України. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Також, відповідно до ст. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно абз. 2 та 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача в суді здійснював адвокат Миргородський В.П., про що свідчить копія ордеру без номеру від 23.11.2023 року, договір про надання правової допомоги б/н від 23.11.2023 року та копія акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 04.01.2024 року, із зазначенням загальної вартості послуг 4\~000, 00 грн. . Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Судом встановлено, що правнича допомога полягала в огляді документів та юридична консультація, складання позовної заяви. Враховуючи, що позивачем хоча і підтверджено розмір витрат на правову допомогу, проте суд приймає до уваги обставини справи, співмірність за надані юридичні послуги зі складністю справи, та вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., з огляду на співмірність. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 п.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачкою при зверненні до суду з даним позовом не було сплачено судовий збір, так як вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому у відповідності до вимог\~ст.142 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутого майна, що становить 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved