Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника-адвоката Бондар С.І., звернувся до суду з позовом, за яким просив визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідачі, будучи зареєстрованими в спірній квартирі, понад шість місяців в квартирі не проживають без поважних на те причин, чим створюють позивачу, як наймачу, перешкоди в користуванні житлом. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.08.2023 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2023 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2024 року вказане рішення, на задоволення заяви відповідачки [PERSON] , скасоване, справу передано до канцелярії суду для розподілу. 06.05.2024 року справу прийнято до провадження цього складу суду, про що суддею постановлена відповідна ухвала. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заяв по суті спору від сторін та інших учасників спору не надходило. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. Представник [PERSON] - адвокат Даниленко Є.М. просив в задоволенні позову, в частині вимог до його довірительки, відмовити, пославшись на те, що [PERSON] разом з дитиною з початком повномасштабної війни з мотивів забезпечення безпеки виїхали за межі України, за умов воєнного стану повертатись в країну не вбачають за можливе. Крім того, представник послався на те, що довірителька та її дитина іншого житла не мають. Відповідачка [PERSON] в суд не з`явилась, відзиву, як на позов не подала. Разом з тим, в матеріалах справи є ордер адвоката Даниленка Є.М. на представництво інтересів [PERSON] , проте адвокат в судовому засіданні виступав лише в інтересах відповідачки [PERSON] . Треті особи своїх представників в суд не направили. Судом встановлено таке. [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується ордером №1885, виданого 20.02.1988 року виконавчим комітетом Київської ради народних депутатів. На час розгляду справи за адресою спірної квартири зареєстровані: [PERSON] - наймач квартири, [PERSON] - дочка позивача, [PERSON] - дочка позивача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - онуки позивача. [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому приміщенні понад один рік, що підтверджується Актом про не проживання особи в житловому приміщенні від 17.05.2023 року, складений представниками житлово-експлуатаційної ділянки «№4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києві». Ці обставини не оспорюються відповідачками. Суд на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України може визнати наймача житла, членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше ніж 6 місяців за місцем проживання, без поважних на те причин. З огляду на те, що [PERSON] обізнана про справу, отримала заочне рішення у справі, не оспорила його, відзиву на позов ні в попередньому а ні в цьому провадженні не надала, суд знаходить, що вона фактично визнала позов, а відтак позов в цій частині вимог є обґрунтованим і таким, що підлягає на підставі вказаних вище норм закону. Що стосується вимог до [PERSON] , то суд з огляду на надані докази знаходить доведеним, що вона тимчасово не проживає в квартирі за об`єктивних обставин, що не залежать від її волі, як то, воєнний стан в країні, необхідність лікування за кордоном. При цьому суд враховує, що доводи відповідачки про відсутність у неї іншого житла позивачем не спростовані. Ці обставини, розцінюються судом, як такі, що вказують на те, що відповідачка не проживає в спірній квартирі вимушено, тобто за поважних на те, причин, що в свою чергу виключає застосуванню до спору ст.ст. 71, 72 ЖК України, як на тому наполягає позивач. Отже, позов може бути задоволено частково відповідно до висновків суду, що викладені вище. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: partial