Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

АТ «Універсалбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.10.2019 станом на 11.02.2024 в розмірі 62287,46 грн за наданим кредитом та судового збору. Стислий виклад позицій сторін позиція позивача В обґрунтування позову посилається на те, що банк з [PERSON] , в рамках проекту банку «monobank», уклали договір кредиту шляхом підписання 28.10.2019 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank. Своїм підписом відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг. На підставі чого відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом в розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць (37,2 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних) . Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу доступ до коштів на його картковому рахунку. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки кредитні кошти витратила та не повертає. Внаслідок цього, станом на 11.02.2024 за нею утворилася заборгованість у сумі 62287,46 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 3028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення. позиція відповідача відповідач не скористалася правом подати відзив. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою судді від 29.04.2024 було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 28.05.2024 розгляд справи відкладено. 20.06.2024 проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін. Відповідач у судові засідання 28.05.2024 та 20.06.2024 повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не подала. При цьому [PERSON] належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на її адресу рекомендоване повідомлення на 20.05.2024 повернуте до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17), судова повістка на 20.05.2024, згідно рекомендованого повідомлення, вручена відповідачці особисто. Оскільки відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, представник позивача, згідно поданої заяви, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі наявних матеріалів справи ухвалити заочне рішення. При зазначенні дати ухвалення судового рішення та вказанні в резолютивній частині дати складання повного тексту судового рішення судом враховано висновок викладені в постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, за яким у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Матеріали справи свідчать, що АТ «Універсал Банк» запустив проєкт «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.10.2019, в результаті якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що дана заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язалась виконувати його умови (п. 2). Пунктом 9 заяви підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку (а.с. 12). Слід вказати, що відомості про погодження розміру відсоткової ставки в анкеті відсутні. До Анкети-заяви банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UNIVERSAL BANK, де міститься основна інформація щодо умов кредитування, прав та обов`язків сторін, відповідальності сторін та ін. вказано, що редакція затверджена Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, а набуває чинності з 27.11.2021 (а.с. 13-25). Паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank передбачено тарифи обслуговування кредитних карт Чорна картка monobank, умови та порядок користування карткою, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій. У розділі 7 зазначено, що датою надання інформації є дата підписання Договору кваліфікованим електронним підписом кредитодавця, а інформація зберігає чинність до 01.01.2023 (а.с. 28-30). В справі немає підтверджуючих даних саме яка дата підписання Договору кваліфікованим електронним підписом кредитодавця, а тому неможливо співставити актуальність цієї інформації станом на дату підписання Анкети-заяви. З наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28.10.2019 між Універсал Банк та [PERSON] станом на 11.02.2024 вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом складає 62287,46 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 62287,46грн, чого вбачається, що відповідачка користувалась грошовими коштами, здійснювала погашення кредиту, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с. 6-11). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Матеріалами справи встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ«Універсал Банк» виконав, надавши відповідачці кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на карту, в розмірі 50000 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, а також паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. З матеріалів справи неможливо визначитися, що саме з даними Умовами та Правилами відповідачка ознайомилась і погодилась, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати овердрафту, та заборгованості за порушення зобов`язання за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. Крім того, суд звертає увагу, що витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UNIVERSAL BANK, де міститься основна інформація про умови кредитування, прав та обов`язків сторін, відповідальності сторін та ін., який долучений до матеріалів позову позивачем набуває чинності з 27.11.2021, в той час як кредитні правовідносини виникли 28.10.2019. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві всіх умов домовленості сторін, що до яких заявлена вимога, з позицією банку не можна погодитися в частині обсягу визначеного до стягнення. Зазначений висновок узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Згідно розрахунку заборгованості станом на 11.02.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем за тілом кредиту становить 62287,46 грн, з яких 62287,46 грн заборгованість за тілом кредиту, хоча при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 50000,00 грн. Доказів збільшення розміру кредитного ліміту, надання овердрафту, нарахування відсотків позивачем суду не надано, в наданій анкеті заяві від 28.10.2019, що підписана сторонами, відповідні умови не вказані. Судом оцінений як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення розміру кредиту на підставі будь яких положення Умов. Тому, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 50000,00 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачкою суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача 50000,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Розподіл між сторонами судових витрат Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так оскільки позов задоволено на 80,27 % то з відповідачки слід стягнути 2430,58 грн.

Outcome: partial