Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-20 00:00:00

28.12.2023р. Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2023р. у розмірі 37 102 грн. 39 коп. - заборгованість за тілом кредиту. В обґрунтування позовних вимог, посилалося на те, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 26.11.2013р., та відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 45 000 грн. 00 коп. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківсьому сайті, складає між нею і Банком Договір по надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки у заяві, та факт користування нею кредитними коштами. Договір про надання банківських послуг був укладений між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.3.1 якого передбачено, що погашення кредиту та процентів, у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, здійснюється шляхом: 1) договірного списання; 2) внесенням клієнтом коштів у готівковій чи безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя. Вказував, що у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими, та що у випадку затримки клієнтом сплати частини кредиту/процентів, які підлягають сплаті щонайменше на один календарний місяць банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, пені. Та, що відповідно до Умов та Правил що почали діяти з 01.03.2019р., сторони дішли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту він зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості в розмірі 86,4% для картки Універсальна та 84,0% для карток Універсальна голд. Однак, в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 12.12.2023р., має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 37 102 грн. 39 коп. Представник позивача в судові засідання 17.04.2024р., 17.05.2024р., 21.06.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якому позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судовому засіданні 17.05.2024р. позов не визнала, зазначила, що користувалася кредитною карткою, однак з розміром заборгованості не згодна, водночас в якій частині та з яких підстав не зазначила. Вона ж 07.06.2024р. подала до суду заяву про доручення до матеріалів справи виписку з АТ КБ Приватбанк, яка за своїм змістом аналогічна виписці наданої позивачем у додатки до позовної заяви. В судове засідання 21.06.2024р. відповідачка не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом безпосереднього вручення в суді, після закінчення судового засідання 17.05.2024р., судової повістки про виклик у судове засідання. Про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2013р. між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та відповідачкою укладено кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети-заяви про надання банківських послуг у ПриватБанк (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) (далі - Анкета-заява від 26.11.2013р.). В Анкеті-заяві від 26.11.2013р. зазначено, що відповідачка згодна з тим, що анкета-заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, та що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, примірник договору згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту. В цій же заяві клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання послуги накопичення Копілка і згідна на оформлення даної послуги. Вказана Анкета-заява від 26.11.2013р. містить лише анкетні дані відповідачки та її контактну інформацію. Умови про тип картки, яку відповідачка має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо, у Анкеті-заяві від 26.11.2013р. - відсутні. 18.01.2022р. [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 18.01.2022р. (далі - Заява від 18.01.2022р.), згідно якої, вона діючи на підставі власного волевиявлення, відповідно до ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділів Загальні положення, підрозділів Кредитні картки, Поточні рахунки, Використання картки, Віддалені канали обслуговування, Оплата частинами та Миттєва розстрочка, Регулярні платежі Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунку. Фінансова послуга - відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування. Заява від 18.01.2022р. складається з розділу 1 Істотні умови Договору Кредитні картки, розділу 2 Істотні та інші умови Договору Оплата частинами та Миттєва розстрочка, розділу 3 Угода про використання простого електронного підпису та Преамбули. Розділ 1 Заяви від 18.01.2022р. містить у собі наступну наявну інформацію про: 1) тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; 2) суму/ліміт кредиту в грн. - не перевищує 200 000 грн. для карт Універсальна та Універсальна Голд; 3) строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; 4) мету отримання кредиту - споживчі цілі; 5) інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача - 42% для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold; 6) тип процентної ставки - фіксована; 7) платежі за додаткові та супровідні послуги кредитодавцю, обов`язкові для укладення договору, на місяць - щомісячна комісія за обслуговування Золотої картки - 20 грн.; 8) реальну річну процентну ставку, відсотків річних - за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду 0% для карт Універсальна, 1,2% для карт Універсальна Gold, та за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними щомісячними платежами - 51,09% для карт Універсальна, 51,76% для карт Універсальна Gold; 9) порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у виді: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУкраїни, що діяла у період за який сплачується пеня, за несвоєчасне виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання за кожний день прострочки; підвищеної процентної ставки яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, відсотків, річних - 84% для картки Універсальна та 81,6% для картки Універсальна Gold; інші платежі. Також у вказаній заявці від 18.01.2022р. (преамбулі) зазначено, що нижченаведені умови є новою редакцією цього підрозділу Умов та Правил надання банківських послуг та починають діяти для клієнтів по чинним кредитам з моменту направлення їм повідомлення про зміну умов договору в порядку та на умовах визначених законом Про споживче кредитування та цими Умовами і Правилами. Перелік кредитних карток, на які Банк встановлює кредитні ліміти: Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, World Black Edition, Visa Signature, Word Elite, Infinite, з різними типами кредитного продукту та різними процентними ставками, інше. До позовної заяви представник банку додав паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] 18.01.2022р., в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 26.11.2013р. та 18.01.2022р. Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Інформація викладена у паспорті споживчого кредиту зберігає чинність до 18.01.2042р. Також до позовної заяви позивачем надано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та Універсальна, 30 днів пільгового періоду, які не підписані клієнтом. До позовної заяви представник банку додав Умови і правила надання банківських послуг, які не підписані клієнтом. Та дані про актуалізацію Умов та правил надання банківських послуг наказом шаблон № 906, СП-2013-6946244 від 08.10.2013р. Згідно з довідкою позивача від 14.12.2023р., реєстр № 0000003292702307 за кредитним договором підписаним між банком та [PERSON] , останній були надані наступні кредитні картки: 18.11.2009р. картка типу Універсальна № [NUMBER] з терміном дії до 11/13; 26.11.2013р. картка типу Універсальна GOLD № 5168742314232772 з терміном дії до 08/17; 25.09.2017р. картка типу Універсальна GOLD № 5168742206883849 з терміном дії до 07/21; 10.09.2019р. картка типу Універсальна GOLD № 5168742230321196 з терміном дії до 10/22. Відповідно до довідки від 14.12.2023р. реєстр № 0000003292710263 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я [PERSON] умови кредитування змінювалися: 18.11.2009р. - старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 26.11.2013р. - встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 700 грн. 00 коп.; 18.01.2022р. кредитний ліміт збільшено до 45 000 грн. 00 коп.; 03.03.2023р. кредитний ліміт зменшено до 0 грн. 00 коп. Відповідачка в період з 25.05.2010р. по 26.11.2023р. користувалася кредитною карткою, здійснювала зняття готівки, придбання послуг. Останнє використання кредитної картки здійснила 0708.2022р. придбавши цифрові товари - 54 грн. 99 коп., та 23.11.2023р., 26.11.2023р. здійснила поповнення картки (грошові перекази) на погашення кредиту в сумі 1 647 грн. 21 коп. та 30 грн. 00 коп., відповідно. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором б/н від 26.11.2013р. виконаних станом на 31.10.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 12.12.2023, а також виписки за договором № б/н за період з 25.05.2010р. по 26.11.2023р., заборгованість [PERSON] за договором станом на 12.12.2023р. Становить 37 102 грн. 39 коп. (тіло кредиту). При цьому, за увесь час користування кредитною карткою, за розрахунком банку, відповідачка використала 169 159 грн. 41 коп. кредитних коштів, та повернула 132 057 грн. 02 коп. Однак, з цих же доказів вбачається, що відповідачка фактично використала 105 630 грн. 08 коп. кредитних коштів, за час користування якими їй банком також були нараховані та стягнуті (списані) відсотки в розмірі 59 549 грн. 41 коп., комісія (за проведення банківських операцій, за обслуговування (членський внесок)) в розмірі 3 979 грн. 92 коп., сплата яких не була обумовлена сторонами та визначена умовами анкети-заяви від 26.11.2013р., на підставі якої позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості (169 159 грн. 41 коп. - 59 549 грн. 41 коп. (проценти) - 3 979 грн. 92 коп. (комісія) = 105 630 грн. 08 коп. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві від 26.11.2013р., на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір та порядок на дання кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, сплати комісій та інших платежів. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, розмір яких не визначений в Анкет-заяві від 26.11.2013р., на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.11.2013р., посилався на Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку, як невід`ємні частини спірного договору. Умовами і правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву від 26.11.2013р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.06.2018р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (09.10.2023р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови і правила надання банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві від 26.11.2013р. домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісій та інших платежів, надані банком Витяг з Тарифів, Умови і правила надання банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві від 26.11.2013р., яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Оскільки Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з тарифів банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.11.2013р. шляхом підписання Анкети-заяви від 26.11.2013р. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку не є складовою укладеного сторонами кредитного договору та не визначають його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів. Щодо наданого доказу заяви позичальника від 18.01.2022р., то суд вважає її неприйнятною з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При зверненні до суду з позовом Банк обґрунтовував свої позовні вимоги укладенням між сторонами договору про надання банківських послуг, який складається, зокрема, з заяви [PERSON] від 26.11.2013р., на підтвердження заборгованості за яким надав розрахунки заборгованості за договором саме від 26.11.2013р. При цьому доводи позовної заяви не містять будь-яких посилань та обґрунтувань позовних вимог щодо заяви від 18.01.2022р., де викладені нові умови кредитування, а тому заява від 18.01.2022р. не може впливати на обов`язки сторін щодо сплати процентів (комісії), визначених в заяві від 26.11.2013р. Надання банком копії заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка підписана 18.01.2022р., як дати підписання та укладення договору, не може вважатися узгодженням умов попереднього договору, укладеного на підставі заяви-анкети від 26.11.2013р. Крім того, слід зазначити, що кредитні картки були видані відповідачці до моменту ознайомлення її з іншими умовами договору шляхом підписання у січні 2022р. заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 18.01.2022р., то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20. Таким чином нарахування процентів та комісії відповідачці за користування кредитом протягом строку кредитування є безпідставними та необґрунтованим. З розрахунків заборгованості за кредитним договором від 26.11.2013р. виконаних станом на 31.10.2015р., станом на 30.06.2019р., станом на 12.12.2023, а також виписки за договором № б/н за період з 25.05.2010р. по 26.11.2023р., слідує, що відповідачкою використано 169 159 грн. 41 коп. кредитних коштів. При чому позивачем, в порушення умов укладеного кредитного договору, нараховувалися відсотки за користування кредитом, комісії не передбачені умовами кредитного договору. За вказаний період на погашення кредиту було внесено кошти на загальну суму 132 057 грн. 41 коп., які позивачем зараховано, зокрема, на погашення заборгованості по тілу кредиту, та інших платежів, нарахування яких кредитним договором не передбачено, - відсотків за користування кредитом у розмірі 59 549 грн. 41 коп., комісії у розмірі 3 979 грн. 92 коп. З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, комісії, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 37 102 грн. 39 коп. є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом, на 26 426 грн. 94 коп. перевищують суму отриманих відповідачкою від позивача кредитних коштів (169 159 грн. 41 коп. (сума витрат за ввесь період кредитування) - 59 549 грн. 41 коп. (проценти) - 3 979 грн. 92 коп. (комісія) = 105 630 грн. 08 коп. Вищевказане також свідчить про відсутність у відповідачки жодної заборгованості за кредитним договором, укладеним 26.11.2013р. між сторонами, на підставі якого банком заявлено вимоги про стягнення заборгованості. В сукупності вищевикладеного слідує, що вимоги позивача в цілому є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак позов не підлягає задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed