Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

У грудні 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 50 496,60 грн., нараховані відсотки за 60 календарних днів в розмірі 15 960 грн., судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 21.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір № 5575756 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022. Сума кредиту складає 14 000 грн., строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту (16.02.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, однак останній свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Вказано, що у зв`язку з введенням воєнного стану ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 12.07.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 12.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 20 348,94 грн. Однак наданою можливістю споживач не скористався, тому у період з 13.07.2022 по 20.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою в розмірі 36 496,60 грн. В подальшому, 29.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за період з 21.11.2022 по 19.01.2023 в розмірі 15 960 грн. в межах строку договору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.02.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 14.03.2024. 15.03.2024 представник відповідача - адвокат Семенюта Р.А., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з відзивом на позов, в якому вказує, що відповідач погоджується з позовними вимоги частково, а саме в частині стягнення з нього суми заборгованості в розмірі 50 496,60 грн., в іншій частині вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Розмір заборгованості за кредитним договором був визначений на рівні 50 496,60 грн., з яких: 14 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 36 496,60 грн. - сума заборгованості за відсотками станом на час укладання договору факторингу та відображений в зазначеному витязі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29.05/2023 від 29.05.2023. Що стосується вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів у період з 21.11.2022 по 19.01.2023 в межах строку кредитного договору за формулою 14 000 грн. х 1,90% = 266 грн. х 60 календарних днів = 15 960 грн., то згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Позивачем суду також не надано первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості за відсотками, які нараховані позивачем з 21.11.2022 по 19.01.2023 в межах строку договору в сумі 15 960 грн. Вказано про завищений розмір витрат на правничу допомогу та заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Просить задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача борг в сумі 50 496,60 грн., в задоволенні решти вимог відмовити.\~ 21.03.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з відповіддю на відзив, в якому зазначив про правомірність нарахування позивачем відсотків після відступлення права вимоги, оскільки вказані дії здійснювались ним в рамках строку користування кредитом. Просить\~ задовольнити позов в повному обсязі. 29.04.2024 ухвалою суду витребувано від АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 21.02.2022 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», у сумі 14 000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». 20.05.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 13.06.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 13.06.2024 представник відповідача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача за наявними матеріалами справи з урахуванням поданого відзиву. Просить також стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правову допомогу, докази понесення яких будуть подані протягом п`яти днів. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 5575756 про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.1 даного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Сума кредитування, згідно з пп. 1.3-1.5 договору, складає 14 000 грн., строк кредиту - 360 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка, згідно п. 1.5.1. становить 1,99% в день, знижена процентна ставка, згідно п. 1.5.2 договору - 0,020% в день. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А711396». Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього договору встановлено загальну вартість кредиту в розмірі 106 021,58 грн., що включає тіло кредиту в розмірі 14 000 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 92 051,58 грн. Листом АТ «Міжнародний резервний банк» № 1474/БТ від 15.05.2024, підтверджено, що платіжна карта [NUMBER] дійсно була емітована АТ «МР банк», належить [PERSON] та 21.02.2022 на дану платіжну картку зараховано 14 000 грн. 29.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 29-05/23-Ф, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/23-Ф від 29.05.2023, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 5575756. Загальна сума заборгованості становить 50 496,60 грн., з яких 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 36 496,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивачем на підтвердження вимог надано паспорт споживчого кредиту, лист про відступлення права вимоги, Правила надання коштів у позику, перелік успішних транзакцій, розрахунок заборгованості. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/23-Ф від 29.05.2023 підтверджується, що на момент переходу до позивача права вимоги до боржника [PERSON] , загальна сума заборгованості останнього становить 50 496,60 грн., в тому числі 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, та 36 496,60 грн. - сума заборгованості за відсоткам.\~ Вже після відступлення факторові права грошової вимоги до [PERSON] , позивачем в межах строку кредитного договору нараховано відсотки за 60 календарних днів у період з 21.11.2022 по 19.01.2023 за формулою 14 000 грн. х 1,90% = 266 грн. х 60 календарних днів = 15 960 грн. Тобто, ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 20.11.2022 та відступило 29.05.2023 борг позивачу, в тому числі по нарахованих відсоткам у розмірі 36 496,60 грн., однак позивач почав здійснювати нарахування відсотків за період з наступного дня - 21.11.2022, зробивши це вже після закінчення строку дії договору. Суд зауважує, що в даному випадку між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» хоч і погоджено у належній формі строк кредитування, однак останній не скористався вказаним правом, відступивши право вимоги до [PERSON] вже після закінчення строку кредитування, нарахувавши при цьому відсотки в розмірі 36 496,60 грн. та лише за період з 13.07.2022 по 20.11.2022. Суд не приймає доводи позивача щодо необхідності стягнення нарахованих ним відсотків, оскільки позивач не набув право на такі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, врахувавши позиції сторін, дійшов висновку, що часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, в задоволенні позову про стягнення відсотків за 60 календарних днів за період з 21.11.2022 по 19.01.2023 в розмірі 15 960 грн. слід відмовити, в іншій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем до відповідача заявлено позовні вимоги на загальну суму 66 456,60 грн., задоволено судом до стягнення суму 50 496,60 грн., тобто 75,98% від заявленої суми. Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 631,44 грн. (2 147,20 х 75,98%). .

Outcome: partial