Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

16 квітня 2024 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був власником будинку за адресою [ADDRESS] . У 2011 році [PERSON] помер і єдиним його спадкоємцем є позивач. Наразі в будинку проживає пасинок спадкодавця, який не має права власності на будинок, неодноразово був судимий та перебував у місцях неволі, відмовляється добровільно виселитися та не допускає позивача до будинку. Посилаючись на порушення своїх майнових прав, як власника будинку, позивач просить суд виселити відповідача із спірного будинку. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у письмовій заяві просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідач також не подав. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак повторно не з`явився в судове засідання та не подав відзиву на позов, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги слід\~задовольнити повністю,\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2016 року укладено шлюб між [PERSON] та позивачем [PERSON] (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). За життя спадкодавець був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідач є пасинком померлого [PERSON] та зареєстрований за цією адресою з квітня 2000 року (а.с.16, 21). Матеріали справи не містять доказів наявності у [PERSON] будь-яких інших спадкоємців першої черги, окрім позивача. Як слідує з листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 26 березня 2024 року №3346/50/3/01, між сторонами існує конфлікт стосовно вказаного будинку. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 4 частини першої статті 406 ЦК України визначено, що сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З наявних матеріалів слідує, що відповідач вселився у спірний будинок та зареєстрував своє місце проживання у ньому ще у 2000 році, тобто, за згоди попереднього його власника - [PERSON] , як член його сім`ї (пасинок). Однак після смерті останнього відпали обставини, що слугували для встановлення сервітуту, адже позивач та відповідач будь-якими сімейними чи родинними відносинами не пов`язані. Тому, слід дійти висновку, що сервітут відповідача у вигляді права користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] припинений, в силу положень п.4 ч.1 ст.406 ЦПК. Статтею 391 ЦПК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача та користування будинком створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виселивши відповідача із спірного будинку. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1\~211,20 грн.\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved