Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 20 липня 2020 року мають доньку [PERSON] , [INFO] . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, тобто з 2020 року сторони почали проживати окремо. З цього моменту відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не надає жодної матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, не цікавиться розвитком доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє Інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку із чим позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 01 лютого 2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказує, що ознайомившись із позовними вимогами викладеними в позовній заяві, вважає їх такими, що порушують його законні права, факти викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. Також вказує, що з 05 січня 2008 року по 10 липня 2020 рік перебував у шлюбі із позивачкою. Від даного шлюбу народилася донька - [PERSON] . В період шлюбу в дошкільний заклад доньку водила та забирала позивачка, так як працював і не мав можливості. Головним обов`язком було забезпечувати та утримувати сім`ю, що підтверджується в акті обстеження житлово-побутових умов проживання від 16.10.2023 року, складеного комісією Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради. Після розлучення проживали окремо, сплачую аліменти на утримання доньки. Після розлучення із позивачкою склалися неприязні стосунки і позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. У даному випадку непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їхніх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав. В судовому засідання позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Крім того пояснили, що відповідач аліменти на утримання дитини платить в мінімальному розмірі, а теперішній чоловік позивачки , як військовослужбовець, платить аліменти дружині відповідача в розмірі біля 25 тисяч гривень. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позивачка перешкоджає відповідачу бачитися з дитиною. В судовому засіданні представник третьої особи - Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради підтримав висновок і пояснив, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання , в яких вказала, що позивачка з новим чоловіком живуть добре. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 січня 2008 року по 20 липня 2020 року сторони перебували в шлюбі, який було розірвано за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2020 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Кам`янець-Подільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 400 від 08 листопада 2016 року. З копії довідки № 01-45/4 від 27.07.2023 року виданої закладом дошкільної освіти № 22 «Дивограй» Кам`янець-Подільсьької міської ради Хмельницької області, вбачається, що батько [PERSON] контакту із садочком не підтримував, вихованням доньки не цікавився, батьківські збори не відвідував. З копії довідки від 19.07.2023 року виданої класним керівником [PERSON] , вбачається, що [PERSON] є ученицею Кам`янець-Подільського ліцею № 6, переведена до другого класу.Батько учениці до школи не приходив і не цікавився навчанням доньки. На батьківських зборах ні разу не був. З довідки розрахунку зпборгованості зі сплати аліментів виданої відділом ДВС у Кам`янець-Подільському у Кам`янець-Подільському районі у Хмельницькій області ЦМУ МЮ (м.Київ) станом на 20.06.2024 року боргу по сплаті аліментів не має. З довідки характеристики, виданої Слобідсько Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації в [ADDRESS] . До сільської ради скарг на даного громадянина не надходило, характеризується позитивно. З довідки виданої «КНП БЦРЛ» Слобідсько-Кульчієвецької СР, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] , під динамічним спостереженням у лікаря психіатра не пребуває. З довідки виданої «КНП БЦРЛ» Слобідсько-Кульчієвецької СР, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] , за останніх 5 років за допомогою до лікаря-нарколога не звертався і на «Д» обліку не перебуває. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Разом з тим, позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року за результатом розгляду справи № 459/1736/16-ц. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням сесії Кам`янець-Подільської міської ради від 15 листопада 2023 року № 39 вбачається, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки. Він з нею не спілкується, не цікавиться її життям, здоров`ям. Аліменти сплачує не в повному обсязі, не бере участі в додаткових матеріальних витратах на дитину, знаючи, що вона часто хворіє і потребує посиленого догляду, медичних обстежень. [PERSON] проживає в селі Устя, Кам`янець-Подільського району, створивши іншу сім`ю, у якій виховується троє малолітніх дітей. Однак даний висновок, винесений без врахування всіх обставин, у зв`язку з чим він не підтверджує злісної вини відповідача в ухиленні від виконання ним батьківських обов`язків та не містить належного обґрунтування доцільності позбавлення батьківських прав. Крім того, неможливість участі у вихованні дитини, через перешкоди, які створюються Відповідачу, не може у повній мірі свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини. З цих підстав суд не бере до уваги висновок органу опіки і піклування про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки. Крім того суд враховує, що даний висновок складено без врахування тієї обставини, що відповідач бажає приймати участь у вихованні дитини. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, з відповідача не підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 1073 гривень 60 коп..

Outcome: dismissed