Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 28.11.2023 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Як зазначено в позові, з лютого 2024 року вони припинили спільне проживання, у з зв`язку з непорозумінням, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя та зловживання з боку відповідача спиртними напоями, внаслідок чого постійно виникали сварки. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалася і відновити подружні стосунки неможливо, оскільки між позивачем і відповідачем втрачено почуття любові, довіри та поваги. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер. Між сторонами на даний час відсутній спір з приводу поділу майна. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем до позову долучено заяву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою його реєстрації, які отримувались відповідачем (а.с.15,20). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що 28.11.2023 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який було зареєстровано Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 493, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, у зв`язку з бажанням позивача відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому у відповідності зі статтею 113 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити позивачу її дошлюбне прізвище. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved