Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект Центр» пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр») та [PERSON] 28 квітня 2021 року укладений договір про надання споживчого кредиту №4070290, за яким позичальнику наданий кредит в сумі 11000 грн., строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,9%. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31424,02 грн., яку й просить стягнути з відповідача. Також просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2024 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси [PERSON] суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4070290 від 28 квітня 2021 року (а.с.5-9). Згідно з пунктів 1.2, 1.3 умов зазначеного Договору товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 11000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.4 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом 1,90% в та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п. 4.3 Договору (п.1.5.1. Договору). Строк надання кредиту становить 30 днів (п.1.4 Договору). Відповідно до пункту 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку за реквізитами платіжної картки або іншої карти клієнта, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п.2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. договору. Згідно довідки\~ТОВ ФК\~«ВЕЙ ФОР\~ПЕЙ» №4271-ВП\~від 14.12.2023\~року 28\~квітня 2021\~року було\~здійснено за\~дорученням ТОВ\~«Авентус Україна»\~переказ коштів\~у розмірі\~11000\~гривень на\~платіжну картку,\~вказану в\~ Договорі про надання споживчого кредиту №4070290 від 28 квітня 2021 року (а.с.13). Одночасно з підписанням договору відповідачем було підписано й паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А884770 (а.с. 10-12). 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором надання споживчого кредиту № 4070290 від 28.04.2021 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем (а.с.25-30). 10.03.2023 відповідно до Договору № 10-03/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за Договором надання споживчого кредиту між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр») та [PERSON] (а.с. 31-37). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 09.01.2024 за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 31424,02 грн., з яких: 11000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20220 грн. заборгованість за відсотками; 204,02 грн. заборгованість по пеням; 0 грн. нараховані 3% річних; 0 грн. інфляційні втрати. (а.с.24). Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст.\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України\~«Про електронну\~комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений Договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність вищевказаного договору про надання споживчого кредиту між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна». Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як правонаступник ТОВ «Авентус Україна», наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 4070290 від 28.04.2021, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме: 11000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20220 грн. заборгованість за відсотками. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 204,02 гривні\~у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4070290 станом на 24 січня 2022 року заборгованість складає: по основній сумі кредиту 11\~000 гривень; за відсотками 20220 гривень; заборгованість по комісії 0 гривень; заборгованість з пені 0 гривень; нараховані відсотки 0 гривень; нараховані 3% річних 0 гривень; інфляційні збитки 0 гривень, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 31\~220 гривень (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості за період з 10.03.2023 по 09.01.2024 заборгованість відповідача [PERSON] складає: за тілом кредиту 11\~000 гривень; за відсотками 20220 гривень; заборгованість по комісії 0 гривень; пеня 204,02 гривень; нараховані 3% річних 0 гривень; інфляційні збитки 0 гривень, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 31\~424,02 гривні (а.с.24). У зв`язку з цим, нарахування позивачем пені у період дії воєнного стану, тобто з 10.03.2023 по 09.01.2024, є безпідставним, тому цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №4070290 від 28.04.2021 року підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 31220 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 02.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір №02-1/2023 про надання правової допомоги (а.с49). Заявкою про надання юридичної допомоги №730 сторони погодили вартість надання юридичних послуг на суму 13 000 грн., а саме за надання усної консультації з вивченням документів 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 10000 грн. (а.с. 51). Згідно акту №2 про надання правової допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги від 08.01.2024 року вартість послуг за надання правової (правничої) допомоги ТОВ «Коллект Центр» становить 13 000 грн.(а.с 53). За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial