Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

06.03.2024 представник позивача, за довіреністю у справі [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення через засоби поштового зв`язку, мотивуючи тим, що 03.10.2021 року о 16-25 год., у м. Біла Церква в парку «Олександрія» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] \~ яким керувала [PERSON] та «SUBARU», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 року по справі про адміністративне правопорушення № 357/12506/21 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.\~ Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 08.12.2021 та Заявою про виплату страхового відшкодування від\~ 08.12.2021.\~ Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП склала 3200,00 грн., які позивач відшкодував, що підтверджено платіжною інструкцією. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача в розмірі 3200,00 грн. 08.04.2024 отримано відповідь з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами\~ спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07 травня 2024 року. 03 травня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся з заявою про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання 07 травня 2024 року не з`явився, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 05 червня 2024 року.\~\~ Відповідач\~ у судове засідання 05 червня 2024 року подала до суду заяву про відкладення судового розгляду через неотримання позовної заяви з додатками. Судовий розгляд у справі відкладено на 19 червня 2024 року. 18 червня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивач про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі. 19 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] ,В про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 18 листопада 2021 року визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови встановлено, що\~ 03 жовтня 2021 року о 16 годині 25 хвилин, в м. Біла Церква в парку «Олександрія», керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210740», державний реєстраційний номер [PERSON] рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності маневру та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб «SubaruForester», державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 08.12.2021 водій [PERSON] звернувся до Моторного транспортного страхового бюро України із повідомленням про ДТП (а.с. 6) та Заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Водій транспортного засобу Subaru Forester, номерний знак [NUMBER] \~ застрахував цивільно-правову відповідальність згідно Поліса № 203036931 (а.с 8),договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 131208/4600/0000436 від 02.03.2021 (а.с. 10-17) Згідно страхового акту № 00463272 вирішено виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] в розмірі 8101,72 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Віді-Стар» (а.с. 18) Згідно Платіжного доручення № 25652 від 02.11.2021 ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 8101,72 грн. (а.с. 19). Відповідно до Акту виконаних робіт ТОВ «ВІДІ-СТАР» №СРфСА-009821 від 15.11.2021 вартість ремонту автомобіля SUBARU Forester номерний знак [NUMBER] становить 11031,72 грн. Відповідно до Довідки № 1 від 21.12.2021 року, виданої Моторно (транспортним) страховим бюро України, розмір регламентної виплати, яка належить власнику транспортного засобу «SUBARU», державний номерний знак [NUMBER] , становить 3200,00 грн. Наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України вирішено сплатити на рахунок [PERSON] з фонду захисту потерпілих 3200,00 грн. (а.с. 24), та відповідно проведено оплату у вищезазначеному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 1108755 від 24 грудня 2021 року (а.с 25). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди. Відповідно до п.п. 41.1 «а» ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену йому шкоду, позивач - МТСБУ набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала, натомість звернулася до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі. Суд відповдіно до вимог ст. 206 ЦПК України приймає визнання позову відповідачем так як воно не суперечить чинному законодавства та не порушує права та законні інтереси третіх осіб. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України з [PERSON] в рахунок відшкодування збитків в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 3200,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати. Так як відповідачем до початку судового розгляду подано до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, суд відповдіно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків від сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 1514,00 грн., з одночасними поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків від розміру сплаченого судового збору, в сумі 1514,00 грн.

Outcome: approved