Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у березні 2024 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 265099 грн 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 7233 грн 10 коп., 3% річних у розмірі 3960 грн 96 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 грн 00 коп., що загалом становить 286293 грн 21 коп., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.09.2023 о 12 год. 05 хв. трапилася ДТП за участю водія [PERSON] , який керував ТЗ «ВАЗ 21043» д.н.з. [NUMBER] та здійснив наїзд на ТЗ «Skoda Oktavia» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнано винним у вказаному ДТП. Станом на 19.09.2023 цивільно-правова відповідальність відповідача було застраховано у ТДВ «СК «Оберіг» на підставі полісу обов`язкового страхування №АР3528306, а тому в подальшому вказана страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 160000 грн 00 коп. в межах ліміту відповідальності заподіяну шкоду, проте згідно проведеного звіту величина вартості матеріального збитку складає 425099 грн 95 коп., а тому враховуючи ту обставину, що страхової виплати недостатньо для відшкодування заподіяної шкоди , така шкода підлягає до стягнення з відповідача по справі у розмірі 265099 грн 15 коп. Окрім цього позивач вважає, що відповідач через прострочення сплати грошового зобов`язання має сплатити суму інфляційного збільшення 7233 грн 10 коп., 3% річних у розмірі 3960 грн 96 коп. за період з 19.09.2023 по 26.03.2024 та одночасно відповідача повинен сплатити позивачу моральну шкоду у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, який був єдиним способом пересування і його пошкодження завдало позивачу сильних душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан, що становить 10000 грн 00 коп. 06.05.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити, зважаючи на те, що наданий позивач звіт №41/10/23 від 20.10.2023 складений ФОП « [PERSON] » значно перевищує вартість матеріального збитку, також у ньому експерт не був попереджений по кримінальну відповідальність. Крім цього відповідачу відомо, що складений звіт №41/10/23 від 20.10.2023 на замовлення позивача та звіт складений на замовлення страхової компанії значно відрізняється. Тому представник відповідача вважає, що необхідно провести в рамках розгляду справи автотоварознавчу експертизу. Представник відповідача звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду доказів того, що ним сплачено суму коштів яку він просить стягнути з відповідача на ремонт автомобіля у розмірі 265009 грн 15 коп. Необґрунтованими представник вважає заявленої позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач ніяким чином не доводить факт завдання йому моральної шкоди відповідачем, не визначає ніяких міркувань з яких він виходив, визначаючи саме таку суму моральної шкоди у розмірі 10000 грн 00 коп. Щодо вимог про стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги, що представник відповідача заперечує проти вказаної вимоги у розмірі 16000 грн 00 коп., на його думку така вимога є надуманою, необґрунтованою, завищеною та не підтверджується відповідними документами (а.с. 57, 58). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.03.2024 справу розподіллено на суддю [PERSON] (а.с. 47). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 80, 81). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 08.05.2024 перейдено зі спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження на підставі клопотання представника відповідача від 06.05.2024 (а.с. 77, 78). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, 18.06.2024 від представника надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують, просили задовольнити у повному обсязі (а.с. 103). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, 17.06.2024 від представника надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через перебування представника на іншому судовому засіданні (а.с. 10-102). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, пояснень передбачених ст. 181 ЦПК України до суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 19.09.2023 о 12 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER] який належить [PERSON] на праві власності, та рухаючись по вул. Стеценка- пр. Ак. Палладіна в м. Києві, де рух регулюється сигналами світлофора, рухався на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався на дозволений сигнал світлофора, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с. 7-11). Постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2024 постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2023 залишено без змін (а.с. 12-16). На момент вчинення ДТП 19.09.2023 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на підставі полісу №АР3528306 щодо ТЗ «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER] у ТДВ «СГ «Оберіг», страхова сума за шкоду майна складає 160000 грн 00 коп. (а.с. 17, 18). Згідно звіту №41/10/23 про оцінку матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] складає 425099 грн 95 коп. (а.с. 19-37). Згідно відповіді ТДВ «СГ «Оберіг» вих.№0105-01 від 01.05.2024 на запит представника відповідача, відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 09.10.2023 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахування франшизи 0,00 грн) 152000 грн 00 коп. без проведення експертизи в порядку п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-ІV (а.с. 24). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду у відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За приписами ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з справи про адміністративне правопорушення суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає, оскільки встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 по справі №759/19065/23. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування» - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Як встановлено судом страхова виплата завданої шкоди позивачу, внаслідок пошкодження ТЗ «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] була відшкодована ТДВ «СГ «Оберіг», без проведення експертизи в межах ліміту відповідальності у розмірі 152000 грн 00 коп. При цьому, сума матеріального збитку завданої позивачу згідно звіту №41/10/23 складеного 20.10.2023 складає 425099 грн 95 коп., частину якої в межах ліміту відповідальності сплачено страховою компанією відповідача. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: partial