Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

31.05.2024 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом. Враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати дітей, в своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі (однієї четвертої) частини від заробітку (доходу) платника аліментів, та не менше ніж 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Так, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою суду від 04.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився\~за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим, відповідно до\~ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до згідно з ч.\~2 ст.\~247 ЦПК\~України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Позивач з відповідачем 10.08.2016 року зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2016 року, актовий запис № 146). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.10.2016 ,актовий запис № 304). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На сьогоднішній день дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач фінансову допомогу на утримання дитини не надає. Вказана вище фінансова допомога необхідна дитині для підтримання нормального рівня життя. Витрати на утримання дитини є значними для позивача, оскільки вона одна в повній мірі не зможе забезпечити дитину. Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989\~року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи вказану статтю, суд приходить висновку, що саме матір, з якою проживає дитина, наділена правом вибору способу стягнення аліментів. У зв`язку з цим, та враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тобто в частці від доходу батька. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved