Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] (далі\~ позивач) звернувся\~до Фастівського\~міськрайонного суду\~Київської області\~з позовом до [PERSON] (далі\~ відповідач) про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.02.2020 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у справі №381/194/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з 23 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 19.08.2023 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , а [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Таким чином, на даний час на утриманні позивача є дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, донька [PERSON] та син [PERSON] . Тому, матеріальний стан позивача погіршився, що змушує його звернутись до суду з даним позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив задовольнити позов. Від представника позивача адвоката Малькевич Н. надійшла в системі електронний суд заява про розгляд справи у її відсутність. Позов просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим наказом Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у справі №381/194/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника,\~але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з 23 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26). Як вбачається із даних автоматизованої системи виконавчого провадження, 13.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61498303, яке перебуває на виконанні у Світловодському відділі державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де боржником є [PERSON] , а стягувачем - [PERSON] . 19.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення якого остання змінила прізвище на « [PERSON] », про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ч.3 ст.181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено\~висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами\~України. У той же час, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі\~№ 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). При цьому, за наданими відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27.03.2024 року, за наданий період з січня 2023 року по грудень 2023 року [PERSON] нараховуються виплати військовослужбовцю, джерело доходу в/ч [NUMBER] . З дослідженої інформації, що міститься у вказаному документі, неможливо дійти висновку, що матеріальне становище [PERSON] є скрутним. Інші документи на підтвердження скрутного матеріального становища позивача надано не було. Також судом враховано, що розмір аліментів, встановлений судовим наказом, є мінімальним за ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. За вказаних обставин, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається, а саме, погіршення його матеріального становища, у задоволенні даного позову слід відмовити. Судові витрати, згідно норм ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed