Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Адвокат Данілова А.А. звернулася до суду в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із ним не склалося через розбіжність у характерах та різні погляди на сімейне життя. Постійні непорозуміння в результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , котрий на даний час є неповнолітнім та проживає із позивачем; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин із червня 2022 року, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому сторона позивача просить суд шлюб припинити. Позивач та її представник-адвокат Данілова А.А. до суду не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити; відповідач до суду не прибув і також подав заяву, якою позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 травня 2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області; від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , котрий на даний час є неповнолітнім та проживає із позивачем; спільне життя між сторонами не склалося через розбіжність у характерах та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, які подружжям не підтримуються два роки. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач наполягала на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважала, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить інтересам позивача та їх неповнолітньої дитини. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із звернення позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше двох років. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх малолітньої дитини; відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved