Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

22 квітня 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначає, що з 17 липня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею. В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність порозуміння та втрата почуттів кохання одне до одного. Продовжувати шлюбні відносини не бажає, а тому просить їх розірвати. Попередні намагання налагодити стосунки не принесли результату, тому позивачка вважає, що надання строку на примирення не вплине на стан шлюбу. Після розлучення виявила бажання залишити, набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 23.04.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 21.05.2024р. о 10 год. 00 хв., яке відкладено на 29.05.2024р. о 09 год. 15 хв. та на 25.06.2024р. о 11 год. 45 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивачка [PERSON] подала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався, хоча отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується повернутим конвертом з відмовою адресата від підпису. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 17 липня 2020 р. позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровськ Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 30, що підтверджується Свідоцтвом про\~ шлюб серії [NUMBER] . Як зазначає позивачка [PERSON] шлюб із відповідачем існує формально, оскільки сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства; не бачить сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивачка вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач не скористався своїм правом щодо подання клопотання про примирення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.07.2020 р., після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивачки залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд не бачить підстав для відмови, тому після розірвання шлюбу постановляє залишити їй прізвище « [PERSON] ». З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо. Оскільки шлюб набув виключно формального характеру, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбних відносин суперечить інтересам сторін, позов щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки [PERSON] в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок). На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved