Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 березня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач просить визначити додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що [INFO] загинув син позивача [PERSON] . Враховуючи, що він був військовим та загинув на окупованій території м. Маріуполь, зареєструвати факт смерті [PERSON] вдалося лише 25 липня 2023 року, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25 липня 2023 року, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центральногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Єдиним спадкоємцем померлого є позивач, так як [PERSON] був неодружений, дітей не мав, а мати померлого [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25 липня 2023 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (м. Київ). В наслідок смерті відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день смерті [PERSON] . До складу спадщини, у відповідності до ст.. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: квартира [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Остащенко Н.О. на консультацію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. Нотаріусом було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не є можливим, так як позивач не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 березня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.28-29). Ухвалою судді від 14 березня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.30-31). 17 квітня 2024 року від позивача надійшла заява про витребування доказів. (а.с.39-40). 17 квітня 2024 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. (а.с.43-44). Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті. (а.с.58-59). На виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса 06 червня 2024 року надійшов лист, в якому зазначено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом спадкова справа не заводилась. 15 квітня 2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. (а.с.34-35). 21 травня 2024 року представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. (а.с.55). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановленні судом Відповідно до поновленого запису видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 2023 року, згідно до даного свідоцтва [INFO] помер [PERSON] в м. Маріуполь. (а.с.18). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] останній був військовим. (а.с.19). Родинні відносини позивача з померлим підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1991 року, відповідно до якого батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] . (а.с.9), яка відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2011 померла. (а.с.24). Матеріалами справи підтверджується, що померлому [PERSON] , на підставі права власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . (а.с.10-17). Листом приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Наталії Олександрівни від 05 березня 2024 року, надано роз`яснення позивачу щодо пропуску строку на вступ у спадщину після смерті сина [PERSON] . (а.с.8). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що його син був військовим та загинув не окупованій території м. Маріуполь, 16 березня 2022 року, однак свідоцтво про його смерть заявник отримав лише 25 липня 2023 року. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставини, які викладені позивачем, зокрема початок збройної агресії російської федерації щодо України, перебування сина військового в м. Маріуполі, та той факт, що позивач мав оформлювати належним чином документи, обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити йому додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved