Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 27.11.2021 року відповідачем оформлений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Застрахованим транспортним засобом став автомобіль марки «Renaut megan» державний номерний знак [NUMBER] . Право власності на автомобіль набуто відповідачем 18.11.2020 року. Договір укладений в електронній формі, при якій відповідач на власний розсуд обрав страхову компанію, ознайомився із інформацією, необхідною для укладення договору, зокрема, заповним пункт «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ», де вказав, що автомобіль не використовується як таксі/маршрутне таксі. 12.04.2022 року забезпечений автомобіль став учасником ДТП. При досліджені страхового випадку позивачем встановлено, що спірний автомобіль використовувався як таксі для перевезення пасажирів і вантажів. Так, позивач стверджував, що відповідач навмисно ввів позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення для укладення договору страхування. За відсутності проходження таким автомобілем обов`язкового технічного контролю та визнання його технічно справним, спірний договір не був би укладеним, що прямо передбачено Законами України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про дорожній рух», а для страхової групи не настали б наслідки по виплаті страхового відшкодування. Підставою позову позивач визначив вимоги статті 230 ЦК України. Позивач в процесі розгляду справи наполягав на задоволенні позову. Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, позов не визнав, стверджуючи, що використання спірного автомобілю для перевезення пасажирів і вантажів, як таксі ТОВ «Страхова група «Оберіг» в процесі розгляду справи не доведено. Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в обґрунтуванням своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. За пунктом 17.1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух". За статтею\~35\~Закону України\~"Про\~дорожній рух"\~обов`язковому технічного\~контролю підлягаютьтаксі та автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. В порядку статей 989 ЦК України, п. 17.3 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. 27.11.2021 року відповідачем оформлений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Застрахованим транспортним засобом став автомобіль марки «Renaut megan» державний номерний знак [NUMBER] . Право власності на автомобіль набуто відповідачем 18.11.2020 року. Договір укладений сторонами в електронній формі. При оформлені договору відповідач на власний розсуд обрав страхову компанію, ознайомився із інформацією, необхідною для укладення договору, вказав відомості про себе (піп, ідентифікаційний код, рік, народження, паспортні відомості), марку, модель транспортного засобу, VIN код. Окрім того, відповідач заповнив пункт полісу «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ», де вказав, що автомобіль не використовується як таксі/маршрутне таксі. 12.04.2022 року забезпечений автомобіль став учасником ДТП. При досліджені страхового випадку позивачем встановлено, що спірний автомобіль використовувався як таксі для перевезення пасажирів і вантажів. Зазначені обставини підтверджуються змістом спірного страхового полісу #ЕР-207006982; фотокартками з місця ДТП (спірний автомобіль містить на кузові логотипа компанії, яка надає послуги пошуку, замовлення й оплати поїздок на транспортних засобах (автомобілі, мотоцикли) або оренди електросамокатів через мобільний застосунок та веб.сайт компанії «BOLT»); листом Головного сервісного центру МВС №301122, за яким спірний автомобіль на момент укладення договору страхування використовувався як такси та підлягав проходженню обов`язкового технічного контролю, який не здійснений. Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у разі навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує про їх існування. Тобто обман має місце тоді, коли задля вчинення правочину або надається неправдива інформація, або замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Отже, обман це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі обставини й наслідки правочину, які насправді настати не можуть. Усі ці обставини (наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману) повинна довести особа, яка діяла під впливом обману (позивач). При вирішенні спору суд враховує, що змагальна форма цивільного процесу визначає покладання тягаря доказування на самі сторони і зняття із суду обов`язку по збиранню доказів. Докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення визначаються ними на власний розсуд із дотриманням принципу належного, добросовісного виконання процесуальних обов`язків перед судом. З наданих позивачем доказів суд погоджується із доводами позивача, що [PERSON] , знаючи про особливості використання спірного автомобілю та відсутність на момент укладення договору страхування протоколу про проходження обов`язкового технічного контролю, не повідомив про це відповідача, у пункті «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» полісу заперечив наявність обставин, які могли перешкодити вчиненню правочину, тобто діючи умисно ввів страхову групу в оману щодо фактів, які вплинули на укладення правочину. Враховуючи вимоги закону та наслідки для позивача з виплати страхового відшкодування потерпілій особі, позивач не вступив б у правовідносини, невигідні для нього, якби володів би інформацією про відсутність проходження спірним автомобілем обов`язкового технічного контролю. Жодних доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем в процесі розгляду справи суду не надано. Позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved