Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-18 00:00:00

У вересні 2023 року заявник [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона у період часу з 2015 року по березень 2023 року проживала однією сім?єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з яким вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, проживали в одній квартирі й утримували її. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина в тому числі й на дві земельні ділянки для ведення садівництва та для товарного сільськогосподарського виробництва, а також на квартиру, розташовану в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк вона звернулась до Другої новомосковськоїдержавної нотаріальноїконтори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом та із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин зі спадкодавцем. Додала, що будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні. У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення ст. 1264 ЦК України, заявник звернулась до суду із цією заявою та просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року і до часу відкриття спадщину - [INFO]. Ухвалою судді від 14 вересня 2023 року постановлено про прийняття заяву до розгляду в порядку окремого провадження і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 23). Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року було задоволено клопотання представника заявника - адвоката Сівацького А. М., залучено до участі у цій справі в якості заінтересованої особи [PERSON] (а.с. 46). Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року постановлено про зобов`язання Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати суду докази (а.с. 47). Ухвалою суду від 15 травня 2024 року було задоволено клопотання заявника про виклик та допит осіб в якості свідків (а.с. 61). У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Сівацький А. М. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеному в заяві, просили заявлені вимоги задовольнити. У подальшому просили про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 76, 77). Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та пояснень щодо заяви не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник заінтересованої особи - Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 53). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона раніше працювала разом із заявником [PERSON] на одному підприємстві, знає останню з 2014 року. У 2015 році [PERSON] розповіла їй про те, що вона познайомилась із чоловіком на ім`я [PERSON] та вони з ним вирішили проживати разом, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вона два рази була за вищезазначеною адресою в гостях у [PERSON] та [PERSON] . Додала, що заявник разом із [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов?язки. [PERSON] піклувалась про [PERSON] , робила все необхідне задля збереження його здоров`я, оскільки останній в лютому 2023 року сильно захворів. Вона допомагала [PERSON] відвозити хворого до місцевої лікарні, телефонувала [PERSON] і запитувала про стан здоров`я [PERSON] та остання повідомила про настання [INFO] його смерті. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він знає заявника [PERSON] приблизно з 2014-2015 років, оскільки мешкає за сусідством з нею в одному під?їзді багатоквартирного будинку [ADDRESS] (в сусідній квартирі). Зазначив, що заявник [PERSON] приблизно з осені 2015 року почала проживати разом з чоловіком [PERSON] , останній зустрічав [PERSON] з роботи. Додав, що він особисто бачив чоловіка на ім?я [PERSON] разом із [PERSON] у квартирі по сусідству. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що знає заявника [PERSON] , оскільки мешкає за сусідством з нею в одному під?їзді багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Зазначила, що приблизно у 2015 року [PERSON] почала проживати разом із чоловіком на ім`я [PERSON] , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вона бачила особисті речі [PERSON] та заявника у квартирі № 99 , розташованій у вищезазначеному багатоквартирному будинку, оскільки вони спілкувались, часто бували один в одного в гостях. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України установлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено осіб, які мають право на спадкування за законом у порядку черговості, залежно від ступеня споріднення із спадкодавцем, або наявності юридично значимих фактів, пов`язаних із відкриттям спадщини. Так, статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України установлено загальний строк для прийняття спадщини, який становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 березня 2023 року та наданим суду у засвідченій заявником копії (а.с. 11). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відповідна довідка Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 3005/0/2-23 від 04 вересня 2023 року, яка надана у відповідь на запит нотаріуса, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи № 102/2023 (а.с. 35). Відповідно до цієї довідки [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за вищезазначеною адресою один. 19 червня 2023 року заінтересована особа в цій справі - [PERSON] звернувся до Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька - [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 29). У свою чергу, 21 серпня 2023 року заявник у цій справі - [PERSON] звернулась до Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 30) та, через свого представника, 05 вересня 2023 року - звернулась із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця (а.с. 33), однак листом нотаріуса № 935/02-14 від 05 вересня 2023 року щодо видачі спадщини, останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не представлено документів, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем, при цьому заявникові було роз`яснено, що в матеріалах спадкової справи відсутні докази спільного проживання зі спадкодавцем, факт чого установлюється виключно в судовому порядку, у зв`язку із чим, з посиланням на положення ст. 1264 ЦК України, заявників було роз`яснено її право на звернення до суду для вирішення цього питання (а.с. 35 зворот). Як зазначалось вище, матеріали спадкової справи № 102/2023, відкритої після смерті [PERSON] , наданих в копії на запит суду, місять докази наявності іншого спадкоємця - [PERSON] , який 19 червня 2023 року пред`явив про свої спадкові права. Судом установлено, що заявник [PERSON] в період з 09 липня 1988 року по 16 вересня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , про що свідчить відповідні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та про розірвання шлюбу від 07 травня 2024 року за № 00044876309 та № 00044878414 відповідно, які надані у відповідь на запит суду (а.с. 55-57, 58-59). Водночас, відповідно до повідомлення Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 679/31.19-31 від 07 травня 2024 року, наданого у відповідь на запит суду, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис за період з 15 серпня 1963 року по [INFO] про реєстрацію шлюбу та/або розірвання шлюбу на громадянина [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 54). Факт проживання [PERSON] у період з вересня 2015 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , із заявником [PERSON] не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаності їх спільним побутом підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Встановлення факту проживання необхідне заявникові для реалізації своїх спадкових прав за законом, іншого порядку встановлення зазначеного факту немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved