Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.10.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду через систему "Електронний суд" звернулась адвокат Петренко Н.О. з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - Звільнити [PERSON] , [INFO] , від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 32077,55 грн., що стягуються на підставі судового наказу Кивського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року, справа №947/12513/21, про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . - Звільнити [PERSON] , [INFO] , від сплати аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Кивського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року, справа №947/12513/21, про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , з 01.10.2021 року. - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , 16131,95 грн., отриманих [PERSON] в якості аліментів на утримання дітей. - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Ухвалою суду від 20.11.2023 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 10.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.06.2024 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву, в якій зокрема просить справу розглядати без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Від третьої особи Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про розгляд справи без участі Відділу на підставі наявних документів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони мають сина [PERSON] , 2010 року народження. Рішенням суду від 15.04.2013 року шлюб сторін був розірваний. В подальшому рішенням суду від 27.11.2019 року було визначено місце проживання дитини з батьком та відповідно до судового наказу з 07.05.2021 року з матері позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання дитини. На теперішній час аліменти продовжують стягуватися та наявна заборгованість. При цьому деякий час син проживав з батьком відповідачем [PERSON] , однак з жовтня 2021 року [PERSON] змінив своє постійне місце проживання та з 01 жовтня 2021 року постійно проживає зі своєю матір`ю. До 26.02.2022 року за адресою [ADDRESS] , а станом на час звернення до суду в Іспанії, місто Торрев`єха. На підставі викладеного позивач [PERSON] звертається до суду за захистом своїх прав з вимогами звільнити позивача від стягнення аліментів та від заборгованості по аліментам, а також з вимогами щодо стягнення аліментів на утримання сина з відповідача. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси по справі № 1512/15933/2012 від 15.04.2013 року, що набрало законної сили 26.04.2013 року, було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Від шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управляння юстиції від 26.01.2010 року /а.с.15/. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року по справі №520/8987/18, яке набрало законної сили 09.01.2020 року, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] . Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року по справі № 947/12513/21 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття /а.с.13-14/. Згідно з листом ТОВ «Центр освіти «Оптіма» від 09.10.2023 року вих. № 02-201816, 29 листопада 2021 року між матір`ю дитини [PERSON] з ТОВ «Центр освіти «Оптіма» було укладено договір про надання освітніх послуг дитині [PERSON] . При цьому, адреса місця проживання дитини при укладенні договору була зазначена [ADDRESS] /а.с.24/. Вказана адреса відповідає місцю реєстрації позивача [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою /а.с.9/. На підставі зазначеного вище судового наказу відкрито виконавче провадження у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 65978789 та станом на сьогоднішній день стягнення аліментів продовжується. Судом досліджені розрахунки заборгованості по аліментам Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 09.05.2023 р., 13.07.2023 р., 02.09.2023 р., 13.10.2023 р. /а.с.18-20/. З листа Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 21.11.2023 року №145599 на адресу суду, зокрема вбачається, що в період з 14.09.2021 року по 20.09.2023 року в рахунок сплати аліментів з [PERSON] стягнуто 22491,55 грн., в тому числі 7810,00 грн. сплачено боржником самостійно на депозитний рахунок Відділу 14681,55 грн. списано з належних боржнику рахунків. Станом на 01.11.2023 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментам складає 34402,19 грн. /а.с.47/. З розрахунку заборгованості по аліментам, складеному заступником начальника Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Фішер В.В., станом на 01.03.2024 року встановлено розмір заборгованості [PERSON] по аліментам на користь [PERSON] на утримання дитини, [INFO] , станом на 01.03.2024 року в твердій грошовій сумі 43715,19 грн. /а.с.100/. Позивач [PERSON] з сином Даніілом 26.02.2022 року виїхали за межі України, про що суду надано інформацію Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України /а.с.25/, в подальшому були зареєстровані в м. Амстердам /а.с.26-28/ та 18.09.2023 року отримали дозвіл на проживання в Іспанії /а.с.29-30/. 25.06.2024 року до матеріалів справи стороною позивача надано Протокол допиту свідка [PERSON] , складений адвокатом Петренко Н.О. На питання адвоката свідок надала відповіді, що знає позивача [PERSON] з 2017 року, коли позивач вийшла заміж за сусіда свідка [PERSON] . Свідок підтвердила, що у вересні 2021 року [PERSON] збіг від батька до матері прямо зі школи, залишивши в школі всі речі і підручники. Сказав, що до батька не повернеться, хоче жити з мамою. Вони проживали разом до початку війни, потім виїхали за кордон і дотепер не повернулися. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Верховний Суд зазначив, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (Постанова ВС від 04 вересня 2019 року у справі No 711/8561/16-ц). Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів (Постанова ВС від 03 лютого 2021 року у справі No 520/21069/18). Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що на підставі судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року по справі №947/12513/21 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та станом на 01.03.2024 року державним виконавцем визначено заборгованість в твердій грошовій сумі 43715,19 грн. Суд зазначає, що той безспірний факт, що дитина на теперішній час проживає з позивачем [PERSON] , є обставиною, що має істотне значення, та підставою як для звільнення позивача від сплати аліментів та заборгованості зі сплати аліментів, так і для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини. Проте суд не погоджується з визначеним стороною позивача часовим проміжком, з якого позивач просить про звільнення від сплати аліментів. При ухваленні рішення суд враховує, що з даним позовом позивач [PERSON] звернулась лише 24.10.2023 року, а в період\~з 14.09.2021\~року по\~20.09.2023\~року в\~рахунок сплати\~аліментів з\~ [PERSON] \~стягнуто 22491,55\~грн.,\~в тому\~числі 7810,00\~грн.\~сплачено боржником\~самостійно на\~депозитний рахунок\~Відділу.\~Суд вважає\~доцільним та\~обґрунтованим звільнити\~позивача від\~сплати аліментів\~та заборгованості\~по сплаті\~аліментів саме\~з часу\~звернення позивача\~до суду.Також з часу звернення позивача до суду підлягають і стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини, оскільки син [PERSON] , 2010 року народження, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також те, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача надані належні докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial