Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-12 00:00:00

08.12.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. Ухвалою суду від 28.12.2023 року позовну заяву [PERSON] з метою визначення підсудності залишено без руху. Відповідно до ухвали суду від 30.04.2024 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.05.2024 року. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідною заявою, в якій просила шлюб розірвати, так як сімейні відносини з відповідачем не склались. Враховуючи, що вона є військовослужбовцем та перебуває у відрядженні з метою виконання бойового завдання, просила розгляд справи здійснювати без її участі, розірвати шлюб із [PERSON] . Ухвалою суду від 13.06.2024 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи встановив наступні обставини. 29 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що вчинено відповідний актовий запис № 106. Після реєстрації шлюбу дружині прізвище не змінювалась. Сторони від шлюбу дітей не мають. Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалось із-за різного складу характерів, а з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України, [PERSON] виїхав за межі України у невідомому напрямку. Починаючи із 28.02.2022 року сторони не підтримують шлюбних відносин та спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, так як сім`я остаточно розпалась і на примирення позивачка не згідна, [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивачка у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~р.\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Родина фактично не існує і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, їх шлюбний союз розпався, жодних клопотань щодо примирення сторони не заявляли. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, причини розпаду сім`ї на які посилається позивач є поважними, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved