Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

20.11.2023 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» компенсацію втрати частини заробітку за період з 30.03.2018 року (після уточнення позовних вимог) у розмірі 109\~678,78 гривень. Позов мотивовано тим, що [PERSON] в період з 30.03.2018 року по 24.11.2020 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». Наказом №328к від 24.11.2020 року позивач звільнений з ТОВ «Краснолиманське» на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю). З часу припинення трудових відносин, всупереч ст. 116 КЗпП України, підприємство не провело з позивачем повний та остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 218\~255,06 гривень. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (у формі судового наказу) від 18.02.2021 року з відповідача ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 218\~255,06 гривень. 04.07.2023 року судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Оскільки судове рішення фактично виконано, позивач вважає що з відповідача на його користь має бути стягнута компенсація втрати частини заробітку в сумі 109\~678,78 гривень. (а.с.1-2, 40-41) Ухвалою суду від 23.11.2023 року порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді); розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 22). Відповідачем, Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Краснолиманське»,\~ відповідно до ст. 191 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси. Відповідач не заперечує того факту, що у позивача існувала заборгованість із заробітної плати в розмірі 218\~255,06 гривень (сума після утримання обов`язкових податків та зборів), яка була стягнута рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (у формі судового наказу) від 18.02.2021 року, та яке було виконано в повному обсязі 04.07.2023 року. Але зазначав, що розмір компенсації втрати частини заробітку, зробленого позивачем, є значно завищеним та алгоритм розрахунку позивача суперечить нормам чинного законодавства і тому його вимоги задоволенню не підлягають, оскільки дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку. Відповідач вказує, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач 24.11.2020 року був звільнений. Позивач просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку в сумі 109\~678,78 гривень. Заборгованість з виплати заробітної плати у відповідача виникла з листопада 2019 року по листопад 2020 року. Також відповідач звертає увагу на те, що для проведення розрахунку компенсації треба брати доходи громадян, які не мають разового характеру, а також те, що дію\~ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення»\~зупинено з 01.01.2023 року згідно із\~ЗУ №\~2710-ІХ\~від 03.11.2022\~року (а. с. 26-28). Позивачем та його представником - адвокатом Трун О. В., відповідно до ст. 192 ЦПК України подано відповідь на відзив з якого вбачається, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та заперечує зловживання правом на компенсацію у зв`язку з відшкодуванням втраченої частини доходу внаслідок інфляції (а.с.33-34) Судом вжито заходи для повідомлення сторін про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Представником позивача [PERSON] , суду адресовано заяву про розгляд справи у її відсутність, а також у відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів у справі. (а. с. 24) Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське», директор [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через оголошений та введений в Україні воєнний стан та просив винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства і з урахуванням відзиву. (а. с. 28, зворот) Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 30.03.2018 року та був звільнений з підприємства 24.11.2020 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України\~за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю. Рішенням Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~(у\~формі судового\~наказу)\~від 18.02.2021\~року з\~відповідача ТОВ\~«Краснолиманське» на\~користь позивача\~стягнуто суму\~заборгованості з\~виплати заробітної\~плати в\~розмірі 218\~255,06\~гривень (сума вказана після утримання обов`язкових податків та зборів)(а. с. 12-14). Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» за № 459 від 28.11.2023 року заборгованість у ТОВ «Краснолиманське» перед позивачем [PERSON] за період з листопада 2019 року по листопад 2020 року становила 218 255,06 гривень (сума визначена після утримання податків і зборів) та складалася з таких сум: за листопад 2019 року 10381,46 гривень; за грудень 2019 року 9762,97 гривень; за січень 2020 року 11098,47 гривень, за лютий 2020 року 34774,38 гривень, за березень 2020 року 0 гривень, за квітень 2020 року 20326,11 гривень, за травень 2020 року 14726,94 гривень, за червень 2020 року 39,1 гривень, за липень 2020 року 37,57 гривень, за серпень 2020 року 43875,58 гривень; за вересень 2020 року 0 гривень, за жовтень 2020 року 9440,18 гривень, за листопад 2020 року 5715,54 гривень (заробітна плата), 12406,77 гривень (компенсація за невикористану відпустку при звільненні), 45669,99 гривень (вихідна допомога при звільненні), загальна сума заборгованості станом на 04.07.2023 року була виплачена в повному обсязі. (а. с. 30) Вищевказана заборгованість була сплачена позивачу в повному обсязі 04.07.2023 року, що підтверджується фото знімком повідомлення про поповнення карткового рахунку від 04.07.2023 року (а. с. 16). Представник позивача просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку у розмірі 109\~678,78 гривень та надала власний розрахунок вказаної заборгованості. (а. с. 40-46) Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що при звільненні позивача розрахунок з ним своєчасно не проведено. Системний аналіз положень Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків ї\~виплати» та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а. Частиною 1 ст.115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення містить частина 1статті 24 ЗУ «Про оплату праці». Згідно зі статтею 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей1-3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»,\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відноситься і заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21.02.2001\~року №\~159 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Враховуючи наведені норми законодавства, а також встановлені судом обставини, які свідчать про те, що відповідачем були порушені строки виплати позивачу заробітної плати за період з листопада 2019 по листопад 2020 року, а виплачена у липні 2023 року, суд вважає, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини заробітної плати: Місяць та рік за який не виплачена заробітна платаСума заробітної плати, нарахованої до виплати працівникуПеріод невиплати заробітної плати, місяць/рікІндекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу (%)Сума ком-пенсації, (до оподаткування) (гривні) Листопад 201910381,4612/19-07/2352,65460,65 Грудень 20199762,9701/20-07/2352,95164,61 Січень 202011098,4702/20-07/2352,65837,80 Лютий 202034774,3803/20-07/2353,118465,20 Квітень 202020326,1105/20-07/2350,710305,34 Травень 202014726,9406/20-07/2350,27392,92 Червень 2020 39,107/20-07/2349,919,51 Липень 2020 37,5708/20-07/2350,819,09 Серпень 202043875,58 09/20-07/2351,122420,42 Жовтень 20209440,1811/20-07/2348,94616,25 Листопад 2020 5715,5412/20-07/2347,02686,30 12406,77 компенсація за відп. 45669,99 вихідна допомога Разом218255,06 82\~388,09 Будь-яких доказів того, що така компенсація була нарахована під час перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем або після звільнення останнього або при здійсненні виплати вказаної заборгованості (тобто 04.07.2023 року), суду надано не було. Таким чином, суд,\~перевіривши розрахунок,\~приходить до\~висновку,\~що сума компенсації, яка за розрахунком суду, підлягає стягненню на користь позивача становить 82\~388,09 гривень. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь позивача [PERSON] компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 82\~388,09 гривень, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Що стосується доводів відповідача в частині посилання на норми ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», то суд критично відноситься до цих доводів, оскільки предметом позову є стягнення компенсації заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Питання компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати регулюються ЗУ «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яким чітко визначається в яких випадках проводиться така компенсація та яким чином вона обчислюється. Підставою для виплати компенсації громадянам втрати частини доходів є порушення строків виплати нарахованих громадянам доходів на один і більше календарних місяців. Виплата вказаної компенсації, за вказаним законом, повинна провадитися у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. При цьому норми ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» регулюють інші питання, а саме підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг з метою дотримання встановлених\~Конституцією України\~гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Підставою для проведення індексації грошових доходів населення є ситуація, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Крім того, порядок здійснення розрахунку індексації грошових доходів населення відрізняється від порядку розрахунку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати Тобто вказані закони регулюють різні правовідносини і тому в рамках даної справи ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» не підлягає застосуванню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», станом на день звернення позивачем до суду (станом на 02.10.2023 року), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 гривень). З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином за подання цього позову до суду позивач повинен був сплатити судовий збір (з урахуванням понижуючого коефіцієнту) в розмірі 858,88 гривень (1073,60 х 0,8), позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, на суму 82\~388,09 гривень, але відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору позивач звільнений. Враховуючи наведене та правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 644,78 гривень (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення компенсації втрати частини заробітку) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial