Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-17 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет 61Д» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за період з 01.07.2019 по 31.12.2023 у розмірі 18 895,81 грн.; 3% річних у розмірі 1095,42 грн.; інфляційні витрати у розмірі 4609,83 грн.; пеню за невиконання зобов`язань у розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 12 640,17 грн., а всього 37 241,69 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком, а також комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні передбачений Законом України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9), Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (п. 7), ст. 67, 68 ЖК УРСР, ст. 525, 526, 625 ЦК України. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку визначаються порядок сплати, перелік та розмірів внесків і платежів співвласників. Загальними зборами ОСББ «Квартет 61Д» 19 травня 2019 року було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території (Додаток № 5 до протоколу № 4), вказаний розмір не змінювався протягом часу з 2019-2023 років. Так, розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території складає за 1 кв.м. 4,48 грн. кварир першого поверху; 4,246 грн. за квартири гостинного типу; 4,246 грн. за нежитлові приміщення; 7,069 за паркінг. [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 18961266, виданого 13.03.2014, належить квартира [ADDRESS] загальною площею 95,1 кв.м. Відповідач з липня 2019 року не сплачує послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чим за період з липня 2019 року по грудень 2023 року утворилась заборгованість з оплати за вказані послуги, що станом на 01.01.2024 року складає 18 895,81 гривень. Окрім суми основного боргу відповідач має сплатити нараховані інфляційні втрати в сумі 4609,83 грн., 3% річних в сумі 1095 грн. 88 коп., а також пеню за невиконання зобов`язань у розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 12640,17 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Ураховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»(далі - Закон). Згідно зі статтею 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з частиною 4 статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статуту ОСББ, об`єднання створено власниками квартир для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. У статті 15 Закону передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі статтею 17 Закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відповідно до статуту ОСББ співвласник зобов`язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з частиною 3 статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Так, об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. 23.03.2019 року було зареєстровано ОСББ «Квартет 61Д». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про ОСББ» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Судом встановлено, що Протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Квартет 61Д» від 02.06.2019 обрано головою правління ОСББ «Квартет 61Д» Куриляка І.І. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про ОСББ» і Статуту ОСББ «Квартет 61Д» до компетенції правління відноситься здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством. Згідно з розділом ІІ Статуту ОСББ «Квартет 61Д» об`єднання має право здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] є відповідач у справі [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 21 і ч. 3 ст. 23 Закону України «Про ОСББ» порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Квартет 61Д» від 02.06.2019 встановлено розмір щомісячного внеску (тарифу) на утримання будинку та прибудинкової території з 1 липня 2019 року: житлові приміщення 4,98 грн. кв. м.; житлові приміщення (1-й поверх та гостинка) 4,246 грн. кв.м.; нежитлові приміщення 3,359 грн. кв.м.; паркінг 7,069 грн. кв.м. Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «Квартет 61Д» від 19.05.2019 встановлено розмір загальнообов`язкових цільових внесків на утримання багатоквартирного житлового будинку та прибудинкової території з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належать власнику згідно даних Державного реєстру речових прав, для власників приміщення першого поверху 4,246 грн., для власників вище 1-го поверха 4,98 грн., для гостинки 4,246 грн., для нежитлових приміщень 3,359 грн., для паркінку 7,069 грн. Відповідно до Постанови ВСУ від 13.11.2019 у справі № 686/14833/15-ц, особа є власником квартири та споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з Постановою ВСУ від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, не проживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє особу, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про ОСББ» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідач з липня 2019 року не сплачує послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чим за період з липня 2019 року по грудень 2023 року утворилась заборгованість з оплати за вказані послуги, що станом на 01.01.2024 року складає 18 895,81 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги відповідчеві, який міститься у матеріалах справи. Окрім суми основного боргу відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 4609,83 грн., 3% річних в сумі 1095 грн. 88 коп., а також пеня за невиконання зобов`язань у розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 12640,17 грн. Інших доказів, які б підтверджували виконання зобов`язань відповідачем перед позивачем суду не надано. Положеннями ч. 2, 3 статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Невиконання відповідачем своїх обов`язків, як співвласником, передбачених п. 5.2. Статуту ОСББ «Квартет 61Д», ускладнює реалізацію мети ОСББ виконувати функції з належного утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території. Згідно з Постановою ВС України від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц і Постановою ВС України від 12.04.2017 у справі № 913/869/14, передбачене у ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника, та форс-мажор не звільняє від сплати інфляційних втрат і 3% річних. За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору, стягнувши їх з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved