Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.08.2023 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить: встановити факт проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] з ним [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2006 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , та який 25.08.2023 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира розірвано. Від шлюбу\~сторони мають\~трьох неповнолітніх\~дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З початку лютого 2023 року відповідач [PERSON] , для налагодження свого особистого життя, залишила дітей на проживанні з позивачем та з тих пір проживає окремо від нього та від дітей, а у березні 2023 року ще й подала позов про розірвання шлюбу без будь-якої вимоги щодо місця проживання неповнолітніх дітей разом з нею. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 04 квітня 2013 року зареєстровані за адресою реєстрації [PERSON] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади, та від їх народження постійно і безперервно проживають спільно з ним, в тому числі, після переїзду [INFO] відповідачки [PERSON] , що підтверджується Актом №18042023/3 від 13 квітня 2023 року ОСББ «Калина 41». Як вбачається з характеристик на дітей, виданих директором Житомирського ліцею №22 Міненко Н., батько [PERSON] бере активну участь у навчанні та вихованні дітей, постійно є діяльним, ініціативним та завзятим учасником заходів батьківської громади ліцею і класу; завжди присутній на батьківських зборах, систематично займається вихованням дітей, цікавиться їх життям в ліцеї, допомагає у навчанні; між батьком та дітьми встановлені щирі та довірливі відносини і діти завжди відгукуються про батька з ніжністю і повагою. Водночас, будь-якої інформації про участь у житті дітей [PERSON] , надана ліцеєм інформація не містить. З метою в майбутньому вирішення питання про участь відповідачки [PERSON] в утриманні неповнолітніх дітей, є необхідність встановити факт проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 17.01.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 06.02.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила повністю відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що після розірвання шлюбу вона змушена була залишити місце свого постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , де вона проживала разом з позивачем та дітьми, у зв`язку з убезпеченням дітей від сварок та конфліктних ситуацій. Проте, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин із позивачем вона відвідує дітей, готує для них їжу, прибирає та пере дитячі речі, допомагає із виконанням домашніх завдань. Крім того, вона має у власності квартиру, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2020 року. Після завершення ремонту у квартирі вона має намір проживати там із молодшою донькою [PERSON] , яка бажає проживати разом з нею. Щодо доданих письмових доказів, а саме: акт №18042023/3 від 18.04.2023, характеристика №18042023/2 від 18.04.2023, остання зауважила, що вони складені та підписані позивачем, як головою ОСББ «Калина 41». 06.02.2024 до суду від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з нею. Зустрічний позов обґрунтований тим, що 24.06.2006 між [PERSON] та нею [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія [NUMBER] , який 25.08.2023 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира розірвано. Від шлюбу\~сторони мають\~трьох неповнолітніх\~дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторонами за час проживання у шлюбі було придбано трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . З часу придбання квартири і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин сторони проживали у спільній квартирі разом із своїми дітьми, проте після розірвання шлюбу позивач змушена була залишити спільне помешкання, оскільки подальше спільне проживання із відповідачем стало нестерпним. Проте, діти залишилися проживати за місцем їх реєстрації у спільній квартирі сторін за адресою: [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом зазначає, що питання місця проживання двох старших синів не ставиться, оскільки вони досягли 14-річного віку Ухвалою суду від 18.03.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення\~місця проживання\~дитини , прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про встановлення факту проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Зобов`язано орган опіки та піклування Житомирської міської ради, надати письмовий висновок щодо доцільності визначення місця малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю громадянкою України [PERSON] , [INFO] (а.с. 89-90). 15.05.2024 надійшов висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому зазначено, що виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с. 97). Позивач за первісним позовом в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні первісного позову, просила задовольнити зустрічний позов у повному обсязі та визначити місце проживання доньки [PERSON] з нею. Представники третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] та задовольнити зустрічні позовні вимоги [PERSON] та визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив обставини тавідповідно них визначив правовідносини, що склалися між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 24.06.2006 перебували у шлюбі, який 25.08.2023 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира розірвано (а.с. 3, 39-40). Від шлюбу\~сторони мають\~трьох неповнолітніх\~дітей: [PERSON] , [INFO] (17 років), [PERSON] , [INFO] (14 років), [PERSON] , [INFO] (11 років) (а.с. 4-6). За час\~перебування у\~шлюбі,\~а саме\~ 25.12.\~2012\~сторони придбали\~квартиру за\~адресою [ADDRESS] , право власності на яку зареєстрували на [PERSON] (а.с.41-43) Відповідно до Витягів з реєстру Житомирської територіальної громади №2023/003078671, №2023/003083207 від 19.04.2023 та довідки про реєстрацію місця проживання управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-14/17428 від 16.07.2019, діти сторін зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що не оспорюється сторонами (а.с.7-9). Всі діти відмінно характеризуються за місцем навчання про що свідчать характеристики з навчальних закладів (а.с.10-12) Згідно акту №18042023/3 за підписом [PERSON] як голови ОСББ (позивач за первісним позовом) він та його неповнолітні діти проживають за адресою: [ADDRESS] . мати дітей - [PERSON] разом з ними не прорживає з 08.02.2023 (а.с.13) Позивач позитивно характеризується за місцем роботи - ТОВ "ЕЛЕКТРОФОРС" про що надано характеристику. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.09.1998 року (а.с.22) має у приватній власності квартиру (розмір частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] (а.с.44), яку отримала у спадок від [PERSON] (а.с.46) За судовим наказом від 01.06.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 09.05.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.47) Згідно висновку\~органу опіки\~та піклування\~Житомирської міської\~ради про\~визначення місця\~проживання малолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~складеного на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Житомирської міської\~ради від\~15.05.2024\~№788,\~з 12 лютого 2024 року дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з матір`ю проживають у одній кімнаті, мають спільне спальне місце; у квартирі наявні усі побутові зручності, умови проживання задовільні. [PERSON] має офіційний дохід, у змозі забезпечувати потреби дітей в повному обсязі. [PERSON] має офіційний дохід, у змозі забезпечувати потреби дочки в повному обсязі. Відповідно до повідомлення комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, законним представником малолітньої [PERSON] підписано декларацію та обрано лікаря, який надає первинну медичну допомогу. [PERSON] навчається в 5-А класі ліцею № 22 міста Житомира імені [PERSON] , характеризується позитивно. Питання визначення місця проживання [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 30 квітня 2024 року, заслухано обох батьків та дитину, вивчено наявні матеріали справи. [PERSON] повідомила, що бажає проживати з матір`ю, з батьком хоче спілкуватися та відвідувати його за місцем проживання (а.с. 97). Судом також було опитано дитину - [PERSON] , [INFO] , яка пояснила суду, що проживає з батьком, однаково любить батьків, але хоче\~жити з\~мамою. З мамою у неї хороші, дружні відносини, а батько її іноді ображає. Таким чином суд встановив, що між сторнами існують деякі спори з приводу їх неповнеолітніх дітей, що регулюється нормами СК України. Вирішуючи спори суд виходить з наступного. Відповідно до частин 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Згідно положень ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом під\~час розгляду\~справи встановлено,\~що від\~шлюбу сторони\~мають трьох\~неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (17 років), [PERSON] , [INFO] (14 років), [PERSON] , [INFO] (11 років) (а.с. 4-6) які проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , придбаній під час шлюбу, разом з батьком. Даний факт ніким не оспорюється, та ніким не ставиться під сумнів. Позивач позитивно характеризується за місцем роботи - ТОВ "ЕЛЕКТРОФОРС" про що надано характеристику. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.09.1998 року (а.с.22) має у приватній власності квартиру (розмір частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] (а.с.44), яку отримала у спадок від [PERSON] (а.с.46) За судовим наказом від 01.06.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 09.05.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.47) Згідно висновку\~органу опіки\~та піклування\~Житомирської міської\~ради про\~визначення місця\~проживання малолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~складеного на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Житомирської міської\~ради від\~15.05.2024\~№788,\~з 12 лютого 2024 року дочка сторін [PERSON] наразі проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з матір`ю проживають у одній кімнаті, мають спільне спальне місце; у квартирі наявні усі побутові зручності, умови проживання задовільні. [PERSON] має офіційний дохід, у змозі забезпечувати потреби дітей в повному обсязі. [PERSON] має офіційний дохід, у змозі забезпечувати потреби дочки в повному обсязі. Відповідно до повідомлення комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, законним представником малолітньої [PERSON] підписано декларацію та обрано лікаря, який надає первинну медичну допомогу. [PERSON] навчається в 5-А класі ліцею № 22 міста Житомира імені [PERSON] , характеризується позитивно. Питання визначення місця проживання [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 30 квітня 2024 року, заслухано обох батьків та дитину, вивчено наявні матеріали справи. [PERSON] повідомила, що бажає проживати з матір`ю, з батьком хоче спілкуватися та відвідувати його за місцем проживання. Орган опіки та піклування вважає, що доцільно всеж таки визначити місце проживання дитини з мамою. (а.с. 97). Статтями 12-15 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). Частиною 2 ст.171 СК України передбачено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. При встановленні\~фактичних обставин\~даної справи\~судом в\~порядку ст.171\~СК України\~була опитана [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка пояснила,\~що вона\~проживає з\~мамою,\~умови проживання добрі, батьків любить однаково, але жити бажає з мамою. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено, що між сторонами у справі загострились взаємовідносин, така ситуація в їх особистих відносинах не давала можливості мирним шляхом вирішити деякі питання, що стосуються виховання дітей. За матеріалами справи, на день подачі позову діти сторін були зареєстровані та проживализ бвтьком за адресою: [ADDRESS] , що не оспорюється сторонами (а.с.7-9), проте під час розгляду справи це змінилося, як встановлено органом опіки та піклування Житимтрської міської ради, малолітня донька [PERSON] наразі проживає з мамою. Умови для проживання дитини створені належні, мати має стабільний дохід та може утримувати свою дитину, та найголовініше - дитина бажає жити з мамою, а не з батьком Визначення місця проживання дитини, зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки нема згоди обох батьків на те щоб малолітня [PERSON] жила саме з мамою, оскільки саме такий спосіб захистити право на визначення місця проживання дитини передбачений сімейним законодавством України. При вирішенні данного спору, суд виходить з того, що за обставин що склались, дитина сторін має більшу прихильність до матері. При цьому , судом не встановлено обставин, за яких проживання дитини з матір`ю могло б негативно впливати на неї. Позивач за зустрічним позовом належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створила належні умови для проживання. Також не встановлено, що матір чинить батьку перешкоди в спілкуванні з донькою. З огляду на викладене, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, враховуючи ставлення сторін до доньки, участь кожного з них у її вихованні, більшу прихильність дитини до матері, яка створила належні умови для виховання та розвитку дитини, суд виходячи з якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини сторін- [PERSON] з матір`ю в ситуації, що склалась на час розгляду справи, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини а тому в зустрічний позов підлягає задоволенню. Щодо вимог за первісним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач стверджував, що встановлення факту проживання його неповнолітніх дітей необхідне для того, щоб спонукати відповідача утримувати в майбутньому дітей. Згодом ця версія змінилася, бо відповідач надав докази, що з неї утримуються аліменти на утримання дітей за судовим наказом (а.с.47) позивач стверджував, що встановлення цього факту необхідне для забезпечення дітям медичної допомоги, оскільки в закладі охорони здоров`я вимагають такий документ, проте доказів цьому не надав. За приписами ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивач не\~довів,\~що будь-хтоз\~юридичних чи\~фізичних осіб\~заперечував той\~факт,\~що \~станом на\~29.08.2023\~(день\~подачі позову)\~ його\~ троє\~неповнолітніх дітей\~проживали спільно\~з ним,\~як батьком,\~ за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що у суду відсутні процесуальні підстави для задоволення первісного позову. При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в первісному позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем за зустрічним позовом судового збору слід покласти на відповідача). На підставі викладеного та

Outcome: approved