Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

03.06.2024 р. до Воловецького районного суду Закарпатської області звернулась заявниця [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності правовстановлюючих документів. Заява мотивована тим, що 01 жовтня 1975 року заявниця уклала шлюб із гр. [PERSON] , [INFO] , і у свідоцтві про шлюб після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище « [PERSON] ». Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.1952 року, чоловік заявниці народився [INFO] і під час видачі свідоцтва про народження його записано як « [PERSON] ». [INFO] її чоловік [PERSON] , помер, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] і після його смерті відкрилася спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, оскільки у свідоцтві про народження серії [NUMBER] чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і дата його народження зазначена [INFO] , у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] дата народження чоловіка заявниці записана « [INFO] », а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] та у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і дата його народження зазначена « [INFO] » свідчить про розбіжність у правовстановлюючих документах. Вказані невідповідності унеможливлюють подальші дії з оформлення спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка заявниці. Із огляду на наведене, заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 01 жовтня 1975 року і зареєстроване у Нижньоворітській селищній раді Воловецького району Закарпатської області та свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 18 березня 1952 року у с. Задільське Воловецького округу Закарпатської області дійсно належить [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , який помер [INFO] . Заявниця у судове засідання не з`явився, проте надала суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення юридичного факту не заперечує. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1статті 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядаються судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - ч.2 ст.315 ЦПК України. Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 14.05.2024 р. і зареєстрованого Виконавчим комітетом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 36. У цьому свідоцтві дата народження чоловіка заявниці записана « [INFO] ». Із досліджених матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.03.1952 р. чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і дата його народження зазначена « [INFO] », про що в книзі реєстрації актів про народження внесено відповідний запис №2. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.10.1975 року, вбачається, що 01.10.1975 р. заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний запис за №4 і після реєстрації одруження їм було присвоєно прізвища « [PERSON] ». Тобто, під час видачі свідоцтва про укладення шлюбу чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і записано дату народження чоловіка заявниці « [INFO] ». Разом з тим, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 24.12.1998 р. Воловецьким РВ УМВС України в Закарпатській області, власне ім`я та по батькові чоловіка заявниці записано « [PERSON] » і записано дату народження чоловіка заявниці « [INFO] ». Ім`я та по батькові чоловіка заявниці « [PERSON] » і дата його народження « [INFO] » записано також у картці платника податків, яка видана Воловецьким відділенням Свалявської ОДПІ від 21.10.2015 р. Та обставина, що, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і дата його народження зазначена « [INFO] », та у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] дата народження чоловіка заявниці вказана « [INFO] », а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] та у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] чоловік заявниці записаний як « [PERSON] » і дата його народження зазначена « [INFO] » свідчить про розбіжність у документах які перешкоджають заявниці у оформленні спадщини. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вищезазначені письмові докази в їх сукупності, у суду не викликає сумніву, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 01 жовтня 1975 року і зареєстроване у Нижньоворітській селищній раді Воловецького району Закарпатської області та свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 18 березня 1952 року у с. Задільське Воловецького округу Закарпатської області дійсно належить [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , який помер [INFO] . Перевіривши обґрунтованість\~вимог заявника,\~встановивши обставини\~справи та\~правовідносини,які з них випливають,а також норми,що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved