Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

Представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 17.08.2018 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведеться, внаслідок чого подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, примирення не можливе, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] просив розірвати. Ухвалою суду від 06.02.2024 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, якою просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, роти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2018 року, згідно актового запису про шлюб № 72, складеного 17.08.2018 року Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено про зміну їх прізвищ, а тому суд вважає можливим залишити без змін після розірвання шлюбу прізвища сторін.

Outcome: approved