Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-19 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 12 квітня 2024 року до Томашпільського районного суду за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] , яка звернулася до суду з позовом на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та просить розірвати договір про проведення ремонту телефону моделі Apple 13 Pro від 26.09.2023 року між нею [PERSON] та сервісним центром «AppleLab», стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати в сумі 26200 грн., стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] кошти, сплачені за заміну заднього скла на телефоні моделі Apple 13 Pro у розмірі 2800 грн., стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, у розмірі 5000 грн. та стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 10200 грн. Даний позов обґрунтовано наступним. 26 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до сервісного центру «AppleLab», який належить ФОП [PERSON] для заміни заднього скла на телефоні моделі Apple 13 Pro. Вартість ремонту склала 2800 грн. Після ремонту з`явилися дефекти. Співрозмовники почали скаржитися, що позивачку погано чути при розмові по мобільній мережі. Позивачка вказує, що повторно звернулася до сервісного центру «AppleLab» зі скаргою. Взявши телефон на діагностику, без дозволу позивачки було замінено нижній шлейф. Компанією «Apple» не рекомендовано замінювати нижній шлейф, а необхідно замінювати всю матрицю. У зв`язку з діями працівників сервісного центру «AppleLab» телефон і досі працює несправно. 05 жовтня 2023 року позивачка звернулася до незалежного офіційного сервісу техніки компанії «Аpple» під назвою «А-Сервіс», який зробив незалежну експертизу в якій сума ремонту склала 25800 грн. Вартість діагностики склала 26200 грн. 27 жовтня 2023 року позивачка зверталася до «AppleLab» з письмовою заявою про відшкодування матеріальної шкоди, проте відповіді на лист їй не надійшло. Наразі позивачка бажає відшкодувати матеріальні та моральні збитки. Позивачка зазначає, що протиправними діями працівників сервісного центру «AppleLab» її моральному здоров`ю заподіяно значної шкоди, оскільки весь період намагання поновити її права, порушені працівниками сервісу, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Позивачкою понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та бажань. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору, користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 5000 грн. 07 травня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди у справах про захист прав споживачів. Відзив мотивовано наступним. Із вищевказаними позовними вимогами відповідач не погоджується, вважає їх безпідставними, надуманими, оскільки не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Як зазначається у позові позивач звернулася до сервісного центру «AppleLab», який належить відповідачу для заміни заднього розбитого скла на телефоні марки «Apple» моделі «iPhone 13 pro». Відповідач вказує, що такі пошкодження корпусу телефону можуть бути внаслідок падіння, удару, тощо. Повної діагностики щодо інших пошкоджень не проводилось, оскільки позивач звернулася лише з питань щодо заміни пошкодженої задньої панелі телефону марки «Apple» моделі «iPhone 13 pro». Вартість наданої послуги щодо заміни пошкодженої задньої панелі телефону марки «Apple» моделі «iPhone 13 pro» становить 2800 грн. Сервісним центром були виконані всі роботи за замовленням позивача та було надано гарантійний талон терміном на три місяці. Незабаром позивач повторно завернулась до сервісного центру «AppleLab» із скаргою щодо поганої роботи мікрофону, на що співробітниками сервісного центру «AppleLab» було здійснено безкоштовну заміну нижнього шлейфу по програмі лояльності. Відповідач вказує на те, що відповідно до акту діагностики / виконаних робіт на замовлення №С12715/1 від 05.10.2023 року, який наявний в матеріалах справи, телефон марки: «Apple» моделі «iPhone 13 pro» надійшов до сервісного центру «AppleLab» 03.10.2023 року, а роботи були виконані 05.10.2023 року. В свою чергу позивач зверталася 04.10.2023 року до іншого сервісного центру «А-Сервіс», який належить ФОП « [PERSON] ». Як видно із акта про технічний стан позивачка здала телефон у сервісний центр «А - Сервіс» 04.10.2023. Тобто, телефон марки: «Apple» моделі «iPhone 13 pro», який належить позивачу одночасно перебував у двох різних сервісних центрах. Відповідач наголошує, що жодними доданими до позову доказами не було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та виявленими недоліками. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання у справі призначено на 21 травня 2024 року. 07 травня 2024 року відповідачем подано до суду відзив. Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 травня 2024 року розгляд справи відкалдено на 20 червня 2024 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що розбила в телефоні заднє скло і здала його в ремонт. Вона звернулася до «AppleLab» щоб їй замінили заднє скло і в той же день вони його повернули, скло вже було вклеєно. Під час дзвінків друзям останні казали, що її погано чути. Вона проходила так три дні, потім вона зателефонувала в « [PERSON] ». Вони запропонували привезти телефон на діагностику. Вона здала телефон. На наступний день із « [PERSON] » зателефонували та повідомили, що телефон відремонтували та сказали, що замінили нижній шлейф. В «AppleLab» отримавши телефон позивачка зателефонувала по ньому, але її все одно було погано чути. У «AppleLab» сказали, що вона може піти в інший сервісний центр і перевірити телефон. Вона пішла в «А-Сервіс», що був на поверх нижче. Там виявили пошкодження і сказали, що їх усунення коштуватиме близько 25500 гривень. Потім вона звернулася до адвокатів і вони направили до суду позов. Позивачка вказала, що «AppleLab» не мали права міняти без її дозволу нижній шлейф. Також в сервісному центрі « [INFO] » сказали, що по їх політиці та політиці «Apple» на 13-15 телефонах не можна замінювати нижній шлейф. Позивачка зазначила, що нею до позову надано висновок сервісного центру «А-Сервіс», що в телефоні є поломка. Також позивачка зауважила, що в сервісному центрі «А-Сервіс» пояснили, що при заміні заднього скла могло відбутися пошкодження телефону, вказали, що це клопітка робота, вони замінюють заднє скло за три дні. Окрім цього позивачка відмітила, що про те, що заборонено замінювати нижній шлейф написано на сайті «Apple». Позивачка просить щоб відповідач відшкодував вартість заміни пристрою, оскільки без її дозволу працівниками відповідача було замінено нижній шлейф. Працівники відповідача мали знати, що нижній шлейф не замінюється а міняється вся матриця. Представник відповідача адвокат Тоноян А.К. в судовому засіданні позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Пояснив, що позивачка звернулася до «AppleLab» для заміни заднього скла. Чому було пошкоджено заднє скло йому невідомо. Через деякий час позивачка звернулася за діагностикою. Під час діагностики було замінено нижній шлейф. Заміна нижнього шлейфа була зроблена безкоштовно, по процедурі лояльності, це була внутрішня акція «AppleLab». Позивачка звернулася до іншого сервісного центру, який встановив, що є недоліки в обладнанні телефону, однак документи що містяться в матеріалах справи не містять підтвердження, що саме дії «AppleLab» нанесли шкоду позивачу. Представник відповідача наголошує, що невідомо чому у телефону було пошкоджено заднє скло, можливо існували пошкодження телефону, які не були виявлені вчасно. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши сторін, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, \~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1\~ст.\~13\~ЦПК\~України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1\~ст.\~76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1\~ст.\~89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч.9\~ст.\~83\~ЦПК\~України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Судом встановлено, що до суду звернулася [PERSON] , [INFO] . Згідно акта № 5014957, [PERSON] 08.10.2023 здала у сервісний центр ФОП [PERSON] для проведення обслуговування «iPhone 13 pro» зі скаргою на погану роботу мікрофону при розмові по мобільній мережі. Під час діагностики виявлено несправність радіочастини пристрою. Для відновлення працездатності потрібна платна заміна пристрою. Вартість заміни складає 25800 грн. Згідно акта діагностики / виконаних робіт на замовлення С112715/1 від 05.10.2023 виданого «AppleLab», замовник [PERSON] , 03.10.2023 «Phone 13 pro» надійшов в сервісний центр з заявленою несправністю: погано чути співрозмовникам після заміни задньої кришки. Було здійснено безкоштовну заміну заднього шлейфу «iPhone 13 pro» по лояльності. Відповідно до акта № 5014929, [PERSON] 04.10.2023 здала у сервісний центр ФОП [PERSON] для проведення обслуговування «iPhone 13 pro» зі скаргою на погану роботу мікрофону при розмові по мобільній мережі. Під час діагностики виявлено несправність радіочастини пристрою. Від запропонованого ремонту клієнт відмовився. Відповідно до гарантійного талону № С12716 від 26.09.2023, клієнт: Тетяна, пристрій: 13 pro, серійний номер 8811, дефект: заднє скло, гарантійний період до 26.12.2023. Гарантія розповсюджується тільки на компоненти та запчастини, що встановлені компанією «AppleLab». Найменування робіт: заміна заднього скла «iPhone 13 pro», ціна 2800 грн. Відповідно ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В своєму рішенні від 25 грудня 1997 року по справі N 9-зп за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124\~Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) Конституційний Суд України вказав, що Частина перша статті 55 Конституції України\~містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до\~статті 64 Конституції України\~не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої\~статті 55 Конституції України\~закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Частина перша\~статті 55 Конституції України\~відповідає зобов`язанням України, які виникли, зокрема, у зв`язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (582-12), Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 1950 рік) (995_004), що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України. За загальним правилом суди розглядають справи за заявами осіб, які вважають, що діями або бездіяльністю відповідача порушуються. не визнаються або оспорюються їх права чи інтереси. Отже, під час вирішення справи суд зобов`язаний встановити: чи дійсно були порушені права чи інтереси позивача; які саме права чи інтереси були порушені; чи були вони порушені діями або бездіяльністю тієї особи до якої пред`явлено позов. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, виробник це суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ); належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.6\~ст.\~81\~ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовом [PERSON] посилається на те, що саме після ремонту її телефону відповідачем з`явилися дефекти. Однак позивачкою вказана обставина не доведена. Не доведено, що саме внаслідок дій відповідача позивачка була вимушена понести додаткові витрати на ремонт свого майна. Судом було роз`яснено право заявляти клопотання під час розгляду справи у порядку передбаченому процесуальний законом, однак позивачка будь яких заяв та клопотань про призначення експертизи не заявляла та до суду не подавала. Таким чином позивачкою не доведено факт порушення її прав, як споживача. Вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та похідними від первісного позову. Оскільки первісні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження, то й в задоволенні похідних вимог слід відмовити. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки позивачкою не доведено факту порушення її прав, як споживача, не доведено обставин на які вона посилається у своєму позові, як на підстави звернення до суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди у справах про захист прав споживачів слід відмовити. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач у справі звільняється від сплати судового збору, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору слід віднести за рахунок держави. Із матеріалів позову видно, що позивачкою вказано про понесення 10200 гривень судових витрат пов`язаних із правовою допомогою, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані із правовою допомогою понесені позивачкою слід залишити за позивачкою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed