Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-24 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/3151/23. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля марки «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 08.10.2020 року близько 10 год. 04 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем Інфініті QX 50, державний номерний знак [NUMBER] , на автодорозі сполучення «с. Музичі с. Новосілки» в межах Києво-Святошинського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, в результаті чого, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Позивач вказує, що своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 11.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2020 року у справі № 369/13081/20 [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. на користь держави. Постанова набрала законної сили. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що стверджується копією полісу № [NUMBER] , який був чинним на час ДТП, остання на підставі заяви позивача здійснила часткове відшкодування спричиненого матеріального збитку у розмірі 107986,75 грн. Згідно висновку № 05/11 складеного судовим експертом Новоселецьким В.А. від 08.02.2021 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, на момент проведення дослідження складає 301770,92 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] на момент проведення дослідження складає 160665,19 грн. Різниця між вартістю матеріального збитку, завданого як власнику автомобіля марки «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] та страховим відшкодуванням, виплаченого ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складає 160665,19 грн - 107986,75 грн = 52678,44 грн. Крім того, позивач зазначав, що відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Позивач зауважує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.10.2020 року з вини відповідача [PERSON] , який грубо порушив правила дорожнього руху, він протягом тривалого часу морально страждає, адже ситуація в якій він опинився є для нього психотравмуючою, стан його здоров`я погіршився, вказує, що не може нормально виконувати ні домашню роботу, ні працювати. Позивач зауважує, що відчуває постійні болі в області серця, фізичну, емоційну втому та підвищення артеріального тиску. Депресивний настрій пов`язаний з несправедливим відношенням до нього з боку відповідача, його байдужість та бездіяльність, позбавив позивача активної, продуктивної роботи. Позивач зазначає, що відчуває себе постійно пригніченим, а сідаючи в автомобіль чи громадський транспорт, відчуває тривогу і страх за себе, адже постійно пригадує як позашляховик виїхав на зустрічну смугу руху та врізався в його автомобіль. Позивач вказує, що ситуація в якій він опинився, залишається для нього психотравмуючою та вимагає від нього додаткових зусиль для подолання страхів, депресії та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір душевних страждань позивач оцінюю в 30000,00 грн. На підставі вище наведеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь 52678,44 грн як різницю між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою, 30000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 4000,00 грн витрати за проведення експертного дослідження, а також понесені судові витрати. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] № 500 від 30.10.2023 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/3151/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. 31.10.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено справу № 369/3151/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди - прийняти до свого провадження. Призначити підготовче судове засідання. 02.11.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено закрити підготовче провадження у справі № 369/3151/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди. Призначити справу до розгляду по суті. 08.04.2024 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано клопотання про здійснення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 25.06.2024 року сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наведених нижче підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2020 року у справі № 369/13081/20 [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. на користь держави. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що стверджується копією полісу № [NUMBER] , який був чинним на час ДТП, остання на підставі заяви позивача здійснила часткове відшкодування спричиненого матеріального збитку у розмірі 107986,75 грн. Згідно висновку № 05/11 складеного судовим експертом Новоселецьким В.А. від 08.02.2021 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, на момент проведення дослідження складає 301770,92 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] на момент проведення дослідження складає 160665,19 грн. Різниця між вартістю матеріального збитку, завданого як власнику автомобіля марки «Фольцваген», модель «Пасат», державний номерний знак [NUMBER] та страховим відшкодуванням, виплаченого ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складає 160665,19 грн - 107986,75 грн = 52678,44 грн. Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 згаданої статті збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з частиною 2 згаданої статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки позивач звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 52678,44 грн різниці між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою. Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007 року). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Оскільки діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного його майна,

Outcome: partial