Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м.Баранівка Новоград-Волинського району Житомирської області помер її батько [PERSON] . У зв`язку зі смертю батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на цій земельній ділянці. На підставі її заяви, нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовив у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на нього та рекомендував звернутися до суду. Позивач до суду не з`явилася, 27.06.2024 року направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач Баранівська міська рада у судове засідання свого представника не направила, 11.03.2024 року подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає за умови їх доведення належними та допустимими доказами (а.с. 30). Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м.Баранівка Новоград-Волинського району Житомирської області помер батько позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] від 12.12.1963 р.(а.с.7) та копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", уклавши шлюб з [PERSON] (а.с.8). У свідоцтві про право на спадщину за законом від 03.07.2023 року вказано, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1820600000:01:003:0863 (а.с.17). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності за померлим.(а.с.19) Отже, у [PERSON] відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальна площа його складає 65,3 м2, а також до будинку відносяться господарські будівлі (а.с.12-16). Згідно довідки КП "Новоград-Волинське МБТІ" від 21.02.2023 №286 право власності на житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.11). Згідно довідки Відділу житлово-комунального господарства та благоустрою Баранівської міської ради від 04.09.2020 р. №2842 житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.9). З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності. Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved