Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

21 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що починаючи з січня 2022 року, їхні з [PERSON] сімейні відносини фактично припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім?ю. Вказала, що на фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй фізичною розправою, а також іншими неприємностями. Пояснила, що зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] .. На її адресу постійно надходять погрози вбивством, як в усній бесіді, так і в телефонних розмовах. 21.01.2022 року з викладених підстав звернулася до Чернівецького районного управління поліції. Після того, як [PERSON] на початку 2022 року почав в її бік виражати агресію, вони перестали проживати разом. Однак, [PERSON] продовжував її переслідувати, вчиняти сварки, виражатися на її адресу нецензурною лайкою, продовжував висловлювати погрози фізичної розправи, штовхав, наносив удари, чим спричиняв їй фізичний біль, а також завдавав шкоди психічному здоров?ю. З даного приводу вона знову неодноразово зверталась до органів поліції. Крім того, коли агресивна поведінка [PERSON] почала турбувати її частіше, заявниця припинила з ним будь-яке спілкування, однак останній продовжує її переслідувати та погрожувати фізичною розправою. Останнім часом постійно переслідує її на своєму автомобілі Шкода Фабіа білого кольору. На даний час, турбуючись за своє та своєї дочки життя, а також за своє майно, вимушена переховуватися від [PERSON] та всіляко уникати спілкування з ним. Як вбачається з вищевикладеного, що підтверджується копіями постанов Шевченківського районного суду м. Чернівці та копіює вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці, [PERSON] вчиняє відносно неї психологічне насильство, що виражається у постійному тероризуванні, в нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, завданням фізичного болю, внаслідок чого їй завдається шкода психічному здоров?ю. А тому просила, видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 місяців, встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього обов`язки, крім того копію рішення направити до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області для взяття [PERSON] на профілактичний облік. Ухвалою судді Шевченківський районний суд м. Чернівці\~ від 21.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, що відповідають змісту заявлених вимог. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не переслідує свою колишню цивільну дружину, не підтримує з нею жодних відносин, але просив вирішити цей спір на розсуд суду. Заслухавши думку заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції Українив становлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно з ст. 350-4 ЦПК Українив заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимогстатті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначенихст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено п.п.3,6,7,8 та 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбаченихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що з 2018 року по грудень 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця, починаючи з 2020 року, зверталася із заявами до органів поліції щодо вчинення її колишнім чоловіком відносно неї домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Постановами Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 квітня 2022 року та від 29 лютого 2024 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладені адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Обставини справ про адміністративні правопорушення містять інформацію про те, що [PERSON] вчинялось домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки [PERSON] , що виражалось у нецензурній лайці та погрозах фізичною розправою. Крім того, вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 квітня 2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 126 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу. Потерпілою у даному кримінальному провадженні була [PERSON] , якій останній наніс три удари кулаком правої руки в область голови. За ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що «відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд вважає, що доводи заяви знайшли своє підтвердження. Між заявницею та [PERSON] виникають конфліктні ситуації. При розгляді даної справи, суд виходить із наявності встановлених фактів систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] відносно заявниці, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що систематичні випадки насильницьких дій призвели до її постійних побоювань за свою безпеку, безпеку своєї дочки та майна, неможливості відчувати себе захищеними від повторення протиправних дій кривдника. Проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що у даній справі наявні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно заявниці. Разом з тим, задовольняючи частково заяву про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, суд вважає за необхідне встановити йому такі обов`язки: - заборонити перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближення на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, автомобіля «Renault Scenic» д.н. [NUMBER] , інших місць частого відвідування [PERSON] , а саме : - кафе « [INFO] , яке розташоване в Торговому центрі «Проспект» за адресою: м.Чернівці, пр-кт Незалежності, 131; - кафе « [INFO] , яке розташоване в Торговому центрі «Екватор» за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. Суд вважає, що такий захід стримування буде сприяти безпеці заявниці, стимулюватиме [PERSON] до правомірної поведінки, дотримання правил встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, поваги до прав, честі і гідності інших громадян. Суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви у частині заборони перебування [PERSON] у всіх приміщеннях Торгових центрів «Проспект» та « [PERSON] », оскільки оцінюючи ризики за факторами небезпеки (ризиків) вчинення [PERSON] насильства, суд не може заборонити останьому відвідувати дані торгові центрі, це буле грубим порушенням прав [PERSON] вільно обирати торгівельний заклад. В частині заборони [PERSON] перебування за місцем реєстрації [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де проживає її мати, суд також не вбачає підстав для застосування такого заходу. Про видачу\~або продовження\~обмежувального припису\~суд не\~пізніше наступного\~дня з\~дня ухвалення\~рішення повідомляє\~уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial