Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Малькевич Н.В., до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 26.11.2018 по 01.05.2024, звільнений у зв`язку з невідповідністю виконуваної роботи за станом здоров`я на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні йому не були сплачені суми, які повинні бути виплачені при розрахунку. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 95\~499,45 грн та середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать йому при звільненні, за період з 21 травня 2024 року день ухвалення рішення судом (а.с.2-4). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.20). \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з оплати праці визнав частково з огляду на те, що відомості, на які посилається позивач, містять дані щодо суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, сплати страхових внесків та свідчать лише про нараховані розміри заробітної плати і не несуть у собі будь-якого доказового значення щодо їх виплати чи невиплати. Крім того, суми, зазначені позивачем, відповідно до відомостей є загальними сумами доходу, які містять обов`язкові суми для утримання, але не несуть конкретних даних про заборгованість із заробітної плати. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п.168.1 п.168.1 ст.168 ПК України обов`язок нарахування, утримання та сплати податків з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок платника податку покладається на податкового агента (підприємство), а ніяк не на працівника. Крім того, на податкового агента покладається обов`язок ведення податкового облік та подання податкової звітності податковим органам. Податковий агент несе відповідальність за порушення норм Податкового кодексу. \~ \~ \~ \~Позивач в день звільнення 01.05.2024 не працював, був відсутній на роботі у зв`язку з перебуванням у безоплатній відпустці, про що свідчить довідка про відмітки відділу контролю табельного обліку від 17.06.2024. Після звільнення позивач повинен був звернутися до каси бухгалтерії з письмовою заявою для проведення з ним повного розрахунку, але з невідомих причин позивач до бухгалтерії не звернувся та остаточний розрахунок, який належним чином був нарахований на день його звільнення, не отримав. Не звертався він до бухгалтерії підприємства або керівництва підприємства з вимогою про розрахунок і в подальшому. В заяві про звільнення вимоги про остаточний розрахунок також немає. \~ \~ \~ \~Наголошує, що в діях відповідача виключається вина стосовно невиплати сум, належних позивачу при звільненні, оскільки сам позивач порушив вимоги ст.116 КЗпП України, коли не подав відповідачу вимогу про проведення розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~При звільненні позивачу нарахована заборгованість по заробітній платі за грудень 2019 року квітень 2020 року, квітень червень, серпень 2021 року, травень 2024 року в сумі 36\~143,58 грн, що підтверджується довідкою № 01/11-120/4 від 14.06.2024, суми в якій зазначені після обов`язкових утримань до сплати. \~ \~ \~ \~У мотивувальній частині позову позивач зазначає, що 20.05.2024 на офіційну електронну адресу відповідача був спрямований адвокатський запит про витребування довідки про нараховані, але не виплачені суми при звільненні, середньоденний заробіток та останній робочий день перед звільненням. Позивач не звертався до відповідача з вимогою про розрахунок. Відповідач дізнався про такі вимоги через систему «Електронний суд», коли надійшла ухвала суду від 03.06.2024. Зазначає, що період затримки розрахунку виплат, належних працівникові при звільненні, слід рахувати з наступного після отримання відповідачем ухвали дня, тобто з 04.06.2024. \~ \~ \~ \~Середньоденний заробіток позивача складає 384,06 грн, що підтверджується довідкою від 14.06.2024 № 01/11-120/6. \~ \~ \~ \~Відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є безпідставними та необґрунтованими, оскільки сам факт існування затримки розрахунку при звільненні позивачем не доведений. Позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 21.05.2024, на думку відповідача, не відповідають нормам діючого законодавства України. \~ \~ \~ \~Просить у разі, якщо суд частково розділяє позицію відповідача, врахувати той факт, що суд вправі зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, приймаючи до уваги при цьому розмір простроченої заборгованості, період затримки (прострочення) виплати, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду. \~ \~ \~ \~Затримка розрахунку при звільненні обумовлена тяжким фінансовим становищем підприємства на протязі тривалого часу, що підтверджується бухгалтерською довідкою про заборгованість станом на 31.03.2024, довідкою про заборгованість по заробітній платі станом на 01.06.2024, витягом щодо суми податку, на яку платник ПДВ має право розраховувати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 03.06.2024. \~ \~ \~ \~Тож, з урахуванням наведеного, відповідач просить врахувати його інтереси та зменшити розмір стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні до розумної пропорційності, що буде доцільним та справедливим, значно покращить негативні наслідки загального спаду в економіці підприємства (а.с.23-26). \~ \~ \~ \~Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків. Позивач перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 26 листопада 2018 року по 1 травня 2024 року, звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваної роботи за станом здоров`я відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.5). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України). Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (ч.1); при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (ч.2). Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно з довідкою ДП «ВК «Краснолиманська» № 01/11-120/11 від 14.06.2024 ДП ВК «Краснолиманська» має перед [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає: грудень 2019 року 173,87 грн, січень 2020р. 6939,04 грн, лютий 2020р. 6338,23 грн, березень 2020р. 11342,14 грн, квітень 2020р. 1605,54 грн, квітень 2021р. 1012,94 грн, травень 2021р. 3793,90 грн, червень 2021р. 1147,67 грн, серпень 2021р. 253,38 грн, травень 2024 року 3536,871 грн (компенсація за невикористану відпустку), усього 36\~143,58 грн (суми заборгованості з виплати заробітної плати вказані після утримання обов`язкових податків та зборів) (а.с.31). За таких обставин, суд доходить висновку, що право позивача на отримання заробітної плати було порушено відповідачем і підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі за період: грудень 2019 року квітень 2020 року, квітень червень 2021 року, серпень 2021 року, травень 2024 року в сумі 36\~143,58 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів. У відповідності до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах заробітної плати за один місяць - березень 2020 року в сумі 11\~342,14 грн. Вимоги про повний розрахунок представник позивача заявила позивачу шляхом направлення копії позовної заяви через систему «Електронний суд» 28.05.2024, що підтверджується квитанцією № 1113231 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС (а.с.17). Згідно з довідкою ДП ВК «Краснолиманська» № 01/11-120/6 від 14.06.2024 середньоденний заробіток [PERSON] на момент звільнення 01.05.2024 склав 384,06 грн (тариф 64,01 грн х 6 год) (а.с.32). \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач має право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 29 травня 2024 року по 30 червня 2024 року в сумі 8833,38 грн (384,06 грн х 23 дні), де 384,06 грн - середньоденний заробіток позивача, 23 - кількість робочих днів затримки розрахунку. \~ \~ \~ \~Посилання позивача на пред`явлення відповідачу вимоги про розрахунок шляхом направлення на його електронну адресу 20 травня 2024 року, не може бути взято до уваги судом, так як зазначена електронна адреса не є офіційною електронною адресою підприємства-відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. \~ \~ \~ \~Законом України № 2352-ІХ від 01.07.2022 внесено зміни у статтю 117 КЗпП України, згідно з якою розмір відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні обмежений шістьма місяцями, а тому підстав для повторного зменшення суми середнього заробітку немає. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 968,96 грн необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог (а.с.1). Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі задоволених позовних вимог в сумі 366,75 грн (968,96 грн х 37,85% : 100%). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial