Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

29 травня 2024 року представник заявника звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту належності [PERSON] [INFO] , договору купівлі-продажу будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON] , що було посвідчено 18 березня 1997 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Ганночкою Г.І.. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник, 18 березня 1997 року придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було оформлено та засвідчено приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Ганночкою Г.І., яка на сьогоднішній день, в реєстрі нотаріусів відсутня. У вказаному договорі прізвище заявника помилково зазначено як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Вказана помилка могла виникнути у зв`язку з тим, що на момент укладення договору заявник мала паспорт громадянина СРСР де її прізвище було зазначено російською мовою " [PERSON] ", у 2003 році заявник отримала паспорт громадянина України в якому її прізвище вказано як " [PERSON] ". На даний час, заявник має намір продати вказаний будинок, але через невідповідність прізвища заявника у договорі купівлі продажу паспортним даним, остання позбавлена права вільно розпорядитись своїм майном. (а.с. 2) Враховуючі викладене заявник змушена звернутись до суду, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо. Ухвалою суду від 29 травня 2024 року відкрито окреме провадження по справі, призначено судовий розгляд. В судове засідання заявник не з`явилась, представник заявника надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.24) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Заперечень проти задоволення заявлених вимог не мають. (а.с. 18-23) Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно наданої копії договору купівлі продажу будинку від 18 березня 1997 року - громадянин [PERSON] продав громадянці [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Ганночкою Г.І.. (а.с. 17) Рішення шостої сесії Світловодської міської ради сьомого скликання №79 від 14 січня 2016 року [ADDRESS] . Відповідно відомостей вказаних у паспорті громадянина України - прізвище заявника вказано як " [PERSON] " російською мовою " [PERSON] ". Місцем реєстрації заявника зазначена адреса: [ADDRESS] . (а.с.2) В трудовій книжці заявника, а також у свідоцтві про шлюб, зазначено прізвище заявника, російською мовою як " [PERSON] ". (а.с. 4,5) У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявника та пенсійному посвідчені заявника, прізвище останньої, українською мовою вказано як " [PERSON] ". (а.с. 3 зворотній бік, 6) Згідно п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки від встановлення заявленого факту належності правовстановлюючого документу, залежить реалізація права заявника на можливість розпорядження своїм майном, суд приходить висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає доведеним та таким, що не викликає сумнівів факт належності [PERSON] , [INFO] , договору купівлі-продажу будинку від 18 березня 1997 року, який був посвідчений 18 березня 1997 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Ганночкою Г.І., в якому прізвище заявника зазначено як " [PERSON] ". На підставі викладеного та

Outcome: approved