Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг\~Monobank\~від 17.03.2021 року в розмірі 19 920,78 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Позивач посилається, що згідно Умов і Правил, анкета-заява до Договору про надання банківських послуг\~Monobank\~(Анкета-заява)\~письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та / або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. В Умовах і Правилах зазначено, що відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит (пункт 4\~Надання на обслуговування кредиту\~розділу II\~Умови випуску та користування Платіжними картками, розділ IV\~Кредити. До відносин між Сторонами (в тому числі з питань внесення змін до Договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у Договорі. При укладенні Кредитного договору сторони керуються ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 17.03.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ\~Універсал Банк\~із анкетою заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі\~Заява) про відкриття поточного рахунку, а також підписом повністю прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, складають договір про надання банківських послуг. Таким чином Позивач стверджує, що 17.03.2021 року між акціонерними товариством «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] що зазначено у розділі І Умов і Правил та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 35 000, 00 грн. Після підписання Заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням зі сторони відповідача умов Договору про надання банківських послуг від 17.03.2021р. у останнього перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість у розмірі\~19 920,78 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим тілом кредиту та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі, надав відповідь на відзив у якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти нарахованих відсотків, оскільки розмір відсотків з ним не узгоджувався, у відзиві на позов зазначив, що Підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг б/н від 17 березня 2021 року не містить погодженого розміру суми кредиту, чи кредитного ліміту, розміру відсоткової ставки, даних про видачу кредитної картки та строку дії такої картки. Анкета-заява містить лише ідентифікуючі відомості про позичальника. Крім цього, до банківських послуг, окрім надання коштів у платне користування, відноситься і цілий перелік інших видів послуг, не пов`язаних із наданням банком у тимчасове, платне користування грошових коштів фізичним особам, як позичальникам. Проте не заперечував, що дійсно звертався до позивача для відкриття карткового рахунку для проведеннярозрахункових операцій та зарахування власних грошових коштів. Просив позовні вимоги задовольнити частково, а судові витрати покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Судом отримані від позивача пояснення на відзив, в яких позивач зазначив, що відповідач у відзиві не заперечує факту, що він є клієнтом АТ «Універсал Банку», він підписав анкету-заяву, тобто погодився з умовами договору, договір частково виконувався з боку відповідача, з заявою про роз`яснення договору відповідач до банку не звертався.Тому, просив позовзадовольнити в повномуобсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.03.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ\~Універсал Банк\~із анкетою заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі\~Заява ) про відкриття поточного рахунку. 17.03.2021 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послугта відкрито поточний рахунок № [NUMBER] з встановленням ліміту використання кредиту спочатку у розмірі 3000,00 грн (13.09.2021 року) та в подальшому було збільшено до 35 000, 00 грн. (18.12.2021 року), проте станом на день подачі позову позивач зазначає, що розмір ліміту встановлено у розмірі 16500, 00 грн. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Як слідує зі змісту Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» найменування ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» змінено на АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що не є перетворенням юридичної особи . До позовної заяви банк додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», затверджених рішенням Правління банку, протокол № 7 від 24.02.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторіну формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якійформі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укластидоговір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност. 629 ЦК України,договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно дост. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України,кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлятьумови (пункти), визначені на розсудсторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковимивідповідно до актівцивільногозаконодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючивикладене, сліддійтивисновку про те, що будь-який вид договору, якийукладається на підставіЦивільного кодексу України, можематиелектронну форму. Договір, укладений в електроннійформі, є таким, щоукладений у письмовомувигляді. Таківисновкивикладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), згіднозі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільнійформі та маєміститиістотніумови, передбаченізаконодавством для відповідного договору. Електроннийдоговір, укладений шляхом обмінуелектроннимиповідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовиминаслідкамиприрівнюється до договору, укладеного у письмовійформі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, враховуючи, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, викладене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. У позові АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилається на те, що17.03.2021 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були наданійому для ознайомлення. Проте, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані, а тому, згідно роз`яснень, щовикладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. До того ж такі Умови надано в редакції, яка станом на момент укладення відповідачем кредитного договору не діяла. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 березня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11 липня 2023 року), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування фізичних осіб, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Необхідно також зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 17.03.2021 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), строку дії кредитного договору. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, видачу кредитної картки, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги, сплату процентів за користування кредитом. Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «чорної картки Monobank», та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку, щовказані Правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 17.03.2021 року, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправіви магати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Звертаючись до суду з позовом, банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 11.07.2023 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.03.2021 року, станом на 11.07.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 19 920,78 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим тілом кредиту, 0,00 грн - відсотки за користування кредитом, 0 грн - пеня та комісія. Проте, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Розрахунок заборгованості, сам по собі не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, оскільки нічим іншим не підтверджується і його правильність неможливо перевірити. За таких обставин та без наданих підтверджень про обговорення сторонами суми кредиту (тіла кредиту), доказів отримання такої суми, які конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування фізичних осіб у ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16 від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. При цьому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. На підтвердження порушення відповідачем умов договору позивач надав разом із поясненями від по справі від 13.11.2023 року для дослідження суду копію виписки про рух коштів від 07.11.2023 року та додатково надав ще одну виписку про рух коштів від 12.12.2023 року, та зазначив, що вже після подання позовної заяви відповідач поповнив картку власними коштами у розмірі 200, грн., тому заборгованість відповідача зменшилася на 200,00 грн та складає 19\~720,78 грн. Суд зауважує, що позивач не надав до суду заяву про зменшення позовних вимог тому суд позбавлений можливості Як слідує з виписки по відкритому позивачем для відповідача рахунку по вищевказаній кредитній картці від 12.12.2023 року, за період з 17.03.2021 року по 12.12.2023 року, відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 16\~509,00 гривень та користувався ними протягом зазначеного періоду. Як зазначено позивачем у зазначеній Виписці про рух коштівбаланс на кінець періоду складає -5\~895,78 грн, що становить суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем належним чином не спростована. Отже, враховуючі дані з виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості загальна сума отриманих [PERSON] кредитних коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту, складає 16\~509,00 грн.та оскільки позивачем безпідставно нарахована та списана сума комісій у загальному розмірі 1\~990,97 грн., танараховані та списані відсотки на загальну суму 4\~866,22 грн. а оскільки підписана Анкета-заява не містить даних про погоджені з відповідачем розмір процентів чи штрафних санкцій, тому суд вважає позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги. Встановивши, що анкета-заява від 17.03.2021 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків та комісій, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками та комісіями, а відтак суми надходжень, які банком були розподілені на погашення процентів та комісій підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту. Таким чином, надані позивачем докази не дозволяють безсумнівно встановити, який кредитний ліміт було вирішено надати відповідачу, також суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахункузаборгованості за кредитним договором. Тому важивши у сукупності наведені вищедокази, які надано позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5895,78 грн., що не заперечується відповідачем та не спростовано самим позивачем. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що 19\~720,78 грн. містить в собі отримані відповідачем кредитний ліміт, а також віднесені в подальшому до тіла кредиту проценти за користування кредитом та сума комісій та передчасно нараховані судові витрати, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5\~895,78 грн, що є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами. Аналогічнапозиція з цього приводу висловленаВерховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20. Судова практика у ційкатегорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 805,20 грн. (5895,78*100%/19 720,78 = 0,3 %, частка відповідача у судовому зборі; 2684*0,3%/100%=805,20 грн.). На підставі ст. 526, 527, 530, ЦК України,

Outcome: partial