Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-25 00:00:00

Позивач звернувся\~з позовом\~ до відповідача\~про розірвання\~шлюбу посилаючись\~на те,\~що сторони \~перебувають у зареєстрованому шлюбі,\~ мають малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Подружнє життя з часом погіршилось, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Причиною розладу стали сварки на релігійному підґрунті зі сторони відповідача, а також з різних побутових питань, ведення господарства, виховання дітей. Це все відбувалось у присутності дітей, що негативно впливало на їх емоційний та психологічний стан. Намагання зберегти сім`ю не призвели до позитивних наслідків. З листопада 2022 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Примирення неможливе. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та вказала, що через релігійні переконання сторони не можуть жити разом, діти проживають з позивачем. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. З листопада 2022 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Відповідач змінила місце проживання. Конфлікт між сторонами з приводу релігійних переконань відповідача перешкоджає збереженню сім`ї, що визнано і відповідачем у поданій заяві. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Сторони не виявили бажання примиритися. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не висловлено наміру щодо відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд установив, що сторони \~з листопада 2022 року не підтримують сімейні та подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, примирення не можливе, отже, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved