Jurisdiction: civil
Date: 2024-06-27 00:00:00

Адвокат Шуляк О. С., діючи на підставі довіреності від 24.04.2024 в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із позовом до Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначений у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А1 основна частина будинку, загальною площею 70,2 кв. м, у тому числі 26,7 кв. м житлової площі. Із господарських будівель та споруд: Б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично прийняв спадщину [PERSON] , померлої [INFO] . З позовної заяви виходить, що [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , який прийняв спадщину своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Городнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, нотаріусом була відкрита спадкова справа №57/2015. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У квітні 2024 року позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини на вказаний будинок. Під час огляду представлених документів нотаріус установила, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано та правовстановлюючий документ відсутній. \~ \~ \~ \~У зв`язку\~з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок позивач не може оформити спадкові права на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертається до суду з указаним позовом. Ухвалою судді від 20 травня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, у додатках до позову міститься письмове клопотання адвоката Шуляка О. С. від 16.05.2024 з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а. с. 6) Представник відповідача по справі Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Сільський голова Тупичівської сільської ради Лариса Шовкова подала до суду письмове клопотання від 29.05.2024 за вих. №02-19/617 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти заявлених вимог відповідач не заперечує. (а. с. 49) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання представник третьої особи не з`явився, заперечень щодо позову не подано. ( а. с.48) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ч. 4\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 ЦПК України. У силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років у с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а. с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З дубліката заповіту від 20.06.2000, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бурівської сільської ради Мукосій В. М., зареєстрованого в реєстрі за №37 (дублікат від 23.08.2023, реєстровий №1-12), установлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне майно сину [PERSON] . (а. с. 11) Отже,\~як установлено\~на підставі\~досліджених доказів, \~ [PERSON] є спадкоємцем за заповітом смерті [PERSON] . З довідки Бурівського старостинського округу № 1 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 26.02.2024 №50 установлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON] . (а. с. 13) Після смерті [PERSON] [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 26.03.2009 звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України, та пережившого подружжя спадкодавця за даними спадкової справи немає. (а. с. 66-69) Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років у с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області. (а. с. 8) Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на майно, яке він успадкував після смерті [PERSON] . Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2023 року встановлений факт того, що [PERSON] , [INFO] , є рідним племінником [PERSON] , померлого [INFO] . Рішення набрало законної сили 11.08.2023. (а. с.17-18) Отже, як установлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування після смерті [PERSON] . З довідки Бурівського старостинського округу № 1 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 26.02.2024 №49 установлено, що на день своєї смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] . (а. с. 12) 08.04.2015 позивач, як спадкоємець за законом, звернувся Городнянської районної державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкоємці за законом другої черги спадкування: [PERSON] та [PERSON] про відкриття спадкової справи повідомлялися, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Спадкоємці за законом п`ятої черги спадкування: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відкриття спадкової справи повідомлялися. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцю [PERSON] вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. (а. с. 70-108) Як установлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] та [PERSON] , окрім іншого, увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Так, з довідки Бурівського старостинського округу №1 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 26.02.2024 року №48 установлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] та [PERSON] та їм належало по частині цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частки в його майні. Відомості про виділення земельної ділянки під будівництво господарчих споруд та будинку [ADDRESS] відсутні. (а. с. 19) Зазначене підтверджується також копією погосподарської книги с. Бурівка. (а. с. 23-25) За довідкою Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради від 29.05.2024 №12 за адресою: [ADDRESS] , погосподарська книга №17 за 2021-2025 роки, особовий рахунок [NUMBER] , зареєстрованих осіб не значиться. Фактично з 2015 року за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 50) Статтею 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] за життя набули у власність спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по частині кожний, як члени колгоспного двору. З виготовленої ТОВ „Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРА ВЕКС інформаційної довідки від 10.04.2024 установлено, що при обмірах будинку [ADDRESS] виявлено, що будинок побудований до 1990 року, процент готовності житла -100%, загальна площа будинку становить 70,2 кв. м, житлова площа 26,7 кв. м. Самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено. (а. с. 22) За даними Городнянського РГ БТІ станом на 31.12.2012 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстровано. (а. с. 21) Зміна назви вулиці рішення другої сесії 7 скликання Бурівської сільської ради від 22.12.2015. (а. с. 20) Дослідженням технічного паспорта на будинок садибного типу [ADDRESS] , який виготовлений на ім`я [PERSON] , встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено: «А-1» житловий будинок загальною площею 70,2 кв. м, в тому числі 26,7 кв. м житлової площі, допоміжна площа 43,5 кв. м, «Б-1» сарай, «В-1» погріб з шийкою, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа.\~Роки побудови\~будинку та споруд до 1990 року. (а. с. 29-31) Ці дані підтверджуються матеріалами наданими ТОВ „Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРА ВЕКС. (а. с. 53-63) Положеннями частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. (а. с. 46-47) Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.п. 4.15, глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Як убачається з матеріалів справи, позивач позбавлений можливості оформити спадкове право на спірний будинок в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину оформлена письмово. (а. с. 37) З огляду на те, що право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на частки у спірному будинку підтверджено матеріалами справи, а позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити своє спадкове право на це нерухоме майно, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що визнанням відповідачем позову не порушуються права та законні інтереси інших осіб, та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved